285 
til at vise Forkjærlighed for Trær, er mindre klart. I Danmark 
er det iøvrigt ingenlunde sjeldent at se en Stenpikker i et Træ; 
især syngende Hanner sætte sig ofte i Toppen af fritstaaende 
Fræer:) 
Et helt hvidt Skind, med lyst Næb og lyse Fødder, har 
Museet i 1848 modtaget fra Holbøll. 
Stenpikkeren er en almindelig ynglende Trækfugl langs 
Grønlands Vestkyst til Nord for 73” og langs Østkysten, endnu 
ved 75”; en enkelt Gang er den set ved Nordkysten. Til Syd- 
Grønland kommer den først i Maj, til Nord-Grønland mest i 
Juni; den kommer i Smaaflokke, Hannerne først. I September 
plejer den at forlade Landet; men den kan dog undertiden sees 
endnu i Oktober eller senere. Den færdes mest ved Fjordenes 
Bund og inde i Land, mindre ved Stranden, baade i Dale og 
højt oppe paa Fjeldene. Føden er Insekter og Insekt-Larver ; 
naar der ligger Sne, søger den ofte Flue-Larver ved Grøn- 
lændernes Huse. Øeden bygges i Huller mellem Stene, af Græs, 
Mos, Fjer, Hare-Haar o.s.v.; ikke sjelden findes Reden i de 
Stendynger, som Grønlænderne lægge over deres Døde. Æg 
ere fundne fra 22de Maj til 28de Juni. 
Ved Julianehaab viste den sig i 1840 første Gang 3dje Maj, 
skriver Jørgensen i sin Dagbog. Næsten fuldt udvoxede Unger saa 
han ved Kagsiarsuk ved Tunugdliarfik-Fjord 18de Juni. — I Som- 
meren 13894 saa Bruun den overalt i Egnen ved Julianehaab. Æg 
fandtes 18de Juni. 
Ved Ivigtut fandt Hagerup den almindelig ynglende i 1386—88. 
I 1886 blev den første set Ste Maj; de sidste viste sig 5te Oktober, 
efter at ingen havde været at se i flere Uger. I 1887 bleve de 
første sete 12te Maj, de sidste 25de September. I 1888 blev den 
set første Gang 16de Maj, sidste Gang 23de September. I Yngle- 
tiden blev den set paa Fjeldene indtil en Højde af 1200 Fod over 
Havet; Reder fandtes baade ganske lavt nede og endnu i 700 Fods 
Højde.  Tidligst fandtes Æg 3dje Juni, senest 28de Juni. — I 
1890—91 fandt Helms den ligeledes ynglende overalt ved Ivigtut, 
i selve Byen, i Dalene og oppe paa Fjeldene. I 1890 kom de to 
første, to Hanner, den Zden Maj; siden blev hver Dag set adskillige, 
