288 
(Saærcola oenanthe.) É 
Den lille Fugl ,resembling a wag-tail", som Scoresby saa paa 
Liverpool-Kyst 24de Juli 1822, har vel snarest været en Stenpikker. 
Paa Hvalros-Ø, Syd for Sabine-Ø, iagttog Pansch en enkelt 
13de Maj 1870. 
Paa Shannon-Ø skød Pansch to unge Fugle 26de Juli 1870. 
Paa Vandring over Havene omkring Grønland er den oftere 
set. — I Oktober 1818 iagtog Sabine nogle faa udfor Kap Farvel, 
utvivlsomt paa Vandring bort fra Landet. — Ligeledes udfor Kap 
Farvel, meddeler Kolderup Rosenvinge, fløj adskillige ombord paa 
»Hvidbjørnen" 18de og 19%de Maj 13888; de vare meget udmattede 
og døde som oftest inden et Døgns Forløb. (En Han og en Hun 
bjembragtes til Museet.) — En enkelt saa Arctander i Davis-Strædet 
omtrent 15 Mil fra Land 14de April 1875, som meddelt af Helms. 
— Paa alle sine sex Grønlands-Rejser, før 1840, saa og fangede 
Holbøll ofte Stenpikkere paa Atlanterhavet SV. for Island. — Over 
det aabne Atlanterhav er den ogsaa flere Gange set af Bruun og 
Traustedt, i Maj 1894 og Oktober 1892, som meddelt af Helms. 
Årten er nærmest europæisk-asiatisk; den findes som ynglende 
over hele Europa, i Nord-Afrika og i Asiens nordlige Del; den er 
almindelig paa Færøerne og Island og findes ogsaa paa Jan Mayen. 
I Amerika er den, foruden i Grønland, funden ynglende i Labrador, 
i ringe Mængde, paa Vestkysten af Davis-Strædet og i Alaska; nogle 
ganske enkelte ere iagttagne paa Amerikas Østside sydligere end 
Labrador, vist kun som vildfarende. Heller ikke nogen anden Årt 
af Slægten findes i Amerika, medens talrige Arter leve i den Gamle 
Verden. — De grønlandske Stenpikkere findes altsaa om Vinteren 
ikke i Amerika; de vandre til Atlanterhavets Østside; ofte nok har 
man jo set dem krydse Atlanterhavet. — Den store Race, der findes 
i Grønland, kjendes ogsaa fra Island (i Museet haves et Skind der- 
fra med Vingelængde 1047"; et Skind fra Havet Syd for Island har 
Vingen 103/2, et: andet 98), Færøerne (Maal af fire Skind med Vinge- 
længde 101, 102, 102!/2 og 105 opgives af Knud Andersen, Vidensk. 
Medd. 1898, p. 392) og de Britiske Øer. I England skal den kun vise sig 
paa Gjennemrejse (Saunders, Manual of British Birds, 1889, p. 20); de 
ynglende engelske Stenpikkere ere af den lille Race. Men om den store 
Race paa Færøerne og Island ligeledes kun er Gjæst, eller om den 
ogsaa yngler dér, er ikke oplyst; paa Færøerne i hvert Fald findes 
ogsaa den sædvanlige europæiske lille Race (et Skind med Vingelængde 
98 haves i Museet; fire Skind med Vingelængde 94, 96, 97 og 98 ere 
maalte af K. Andersen). Den lille Race synes at være den eneste, der 
