301 
129. Emberiza nivalis L. Snespurv. 
Emberiza nivalis L.: Fabricius, Fauna Groenl., 1780, p. 117. — Hol- 
bøll, Naturhist. Tidsskr., Bd. 4, 1843, p. 394. — Plectrophanes nivalis (L.): 
Reinhardt jun., Vidensk. Medd. 1853, p. 82 (kun Navnet). 
Plectrophanes mnivalis (L.): Dresser, Birds of Europe, IV, 1873. — 
Plectrophanes nivalis Meyer: Baird, Brewer, Ridgway, Hist. N. Amer. Birds, 
Land Birds, I, 1874. — Coues, Key N. Amer. Birds, 1884. — Plectrophenax 
mivalis (L.): Ridgway, Manual N. Amer. Birds, 1887, — Sharpe, Catal. Birds 
Brit. Mus. XII, 1888. 
Vestgrønlandsk.  Kopanauarsuk eller Kopanungarsuk, af Kopak, en 
Revne, fordi den bygger i Revner mellem Stene; Hannen kaldes ogsaa 
Amauligak, af Amaut, en Barnepels, efter dens sorte Ryg-Tegning (sammenl. 
Somateria mollissima). (Fabricius.) — Kupanavarsuk. (Rink.) — Kupalu- 
arsuk. (Helms.) — Østgrønlandsk. Pisirajik, Pisek. (Rink.) 
31 grønlandske Snespurve-Skind foreligge, af unge og 
gamle, ikke afvigende fra europæiske. 
Snespurven er almindelig som ynglende langs alle Grøn- 
lands Kyster. De fleste vandre bort for den koldeste Aarstid; 
men en lille Del, baade Hanner og Hunner, bliver tilbage i 
Landet om Vinteren, efter Holbøll flere i Nord- end i Syd- 
Grønland, vel fordi Snefaldet dér oftest er mindre end her; i 
den Tid, Solen ikke kommer over Synskredsen, er Snespurven 
dog kun sjelden set i Nord-Grønland, derimod oftere i Vinterens 
koldeste Del, i Februar. De, der vandre, komme tilbage til Syd- 
Grønland oftest i Begyndelsen af April, til Nord-Grønland midt i 
April eller senere; endnu i Juni kunne de sees vandrende over 
Davis-Strædet. Den færdes mest mellem Bjergene, ogsaa om 
Vinteren mere inde i Landet end ved Kysten; langt inde paa 
Indlandsisen er den set. . Dens Føde er Frø og Bær, især af 
Polygonum viviparum, Empetrum og Vaccinium, ogsaa Insekter 
og deres Larver, hvormed Ungerne særlig fodres; Insektlarver 
tager den undertiden ved Grønlændernes Huse. I Huller mellem 
Stene paa Bjergskraaninger bygger den oftest Reden, af Græs, 
Mos, Fjer, især af Ryper, og Uld, især åf Ræve. Æg ere 
fundne fra 25de Maj til 25de Juni. Efter Yngletiden samles 
den i Flokke. 
Ved Nanortalik saa Vahl flere i Vinteren 1828—929, 
