Nixr de bada unga studenterna Artedi ocli Linne, sjudande af forsk- 

 ningsnit, andligen brottades med hvarandra och i all vanskaii kani- 

 pade om herraviildet pii zoologiens olika omriiden, utfoll detta sa, 

 att bland annat fiiglarna tillfollo den senare. Det var salunda redan ti- 

 digt, som LiNNE med lifligt intresse omfattade denna djurgrupp. Soker 

 man efter silrskilda anledningar hilrtill, sa torde tvenne sadana kunna 

 framhallas. Linnes for naturens skonhet kiinsliga sinne tilltalades silker- 

 ligen i hog grad af faglarnas sang, vackra filrger ocli eleganta flykt. 

 Flerestiides i Linnes resebeskrifningar finna vi Iionom med fortjusniug 

 omniimna liirkans drillar och trastens sang fran granskogens toppar. 

 Samma uppskattning af faglarnas egenskaper kommer till synes i de ord, 

 hvarmed han i Systema naturce inleder definitionen af klassen Aves. na.m- 

 ligen Aerecr vocales Volucres indcherrimce . . . Diir omniimnas ju med 

 lika manga ord flykten, sangen och filrgprakten. Diiremot intresserade 

 sig Linne i vida mindre grad for AniphUna och Pisces. Han afstod dem 

 at sin viin och studiekamrat Artedi och iifven vid deras behandling i 

 Systema natiirce framlyser en viss motvilja mot dessa fran skonhetssyn- 

 punkt mindre tilltalande djur. Kapitlet om Amphibia borjar niimligen 

 med orden: Pessima, tetra, nuda, frigida cestuanfium Animalia . . ., och 

 det om fiskarna Acpiei Elementi muti surdique Volucres . . . Det andra 

 och mera direkta skiilet, hvarfor Linne med ifver slog sig pii studiet af 

 faglarna, var utan tvifvel det, att hans faderlige viin och gynnare Olop 

 KuDBECK d. y. sjiilf sysslade med faglar. Forsta terminen, som Linne 

 studerade vid Uppsala universitet (hostterminen 1728), foreliiste just 

 RuDBECK om Sveriges faglar. Sasom undervisningsmaterial begagnade han 

 sig darvid af for den tiden synnerligen viil af Iionom sjalf malade plan- 

 scher.^ Linne blef mycket fortjust i dessa planscher och gaf flera giinger 

 uttryck harat. Sa t. ex. skrifver han en gang om Rudbecks »Swiinska 

 foglar, som hau lifligen hade afritade, att det war undranswardt, med 



* Originalplanscherna tinnas iinnu till storre delen i behall i det De GEERska 

 biblioteket pa Leufsta bruk och ett nagot niindre antal af Rudbeck sjalf kopierade 

 i Uppsala universitets bibliotek. 



Arium Sveticarum. 1 



