514 G. LAUERHEIM. LÄMNINGAR AF RHIZOPODER. 



D. Solowetskii Mereschk.; Levander, Mat. z. Rennt, d. 

 Wasserf., p. 18, taf. I, fig. 13; D. elegans Penard 1. c, p. 140, 

 pl. IV, fig. 4—11. 



Liknar mest D. acuminata, men afviker från denna genom 

 mer eller mindre tydlig hals. Endast funnen i Stubbängens 

 (long. 58 — 90, lat. 50 u) och Vifvelstamossens atlantiska gyttjor. 



I lelcopera Leidy. 



//. petricola Leidy 1. c, pl. XXVI, fig. 12—20. 



Skalet gulaktigt med fastklibbade sandkorn. En äkta 

 sphagnofil art, som jag funnit i Lerbäcksmossens atlantiska och 

 Häl lby mossens subboreala Phragmites-torf. 



H. rosea Penard 1. c, p. 166, pl. VII, fig. 59 — 78. 



Skild från föregående genom skalets vinrüda färg och sak- 

 naden af vidfästade sandkorn. Äkta sphagnofil liksom den före- 

 gående. Påträffad i Hällby mossens subboreala och Anta mosses 

 subatlantiska torf. 



Uyalosphenia Stein. 



H. Papilio Leidy 1. c, p. 131, pl. XXI. 



Skal sammantryckt aggformigt, utan hals, med jämn kontur. 

 En äkta sphagnofil art, som är allmän i Hällby mosses subatlan- 

 tiska Sphagnum-tort' (diam. 120 — 74 f.i). 



H. elegans Leidy I. c, p. 140, pl. XX, fig. 19—29. 



Afviker frän föregående art genom utdragen hals och buck- 

 ligt skal. Likaledes äkta sphagnofil förekommer den sparsamt i 

 Hällby mosses och ej sällsynt i Anta mosses subatlantiska torf 

 samt i Lerbäcksmossens atlantiska torf. 



Lecquereusia Schlumb. 



L. spiralis Ehrenb.; Leidy 1. c, p. 124, pl. XIX, fig. 

 1—23. 



Afviker från alla öfriga sötvattensrhizopoder genom sitt 

 skal, mihi visar antydan till spiralvridning. Särdeles karakteri- 

 stiskt för arten äro vidare de böjda kiselstafvar, af hvilka ska- 

 let är bildadt, och genom hvilka man kan påvisa de minsta spår 



