GEOL. FOREN. FÖRHANDL. \:o 209. B(i 23. Haft. 6. 515 



af djuret i gyttjor etc., om dessa behandlas pä samma sätt som 

 Diatomace-material. Arten är företrädesvis sphagnofil, men kan 

 äfven förekomma på djupare vatten och (förmodligen sällan) i 

 kalkhaltigt sådant; i bräckt vatten saknas den däremot. Jag 

 har funnit typiska former 1 i atlantisk gyttja i Rörkenmossen, 

 Seltorpssjön, Anta mosse, Stubbängen och Långträsk (140 cm 

 under mossens yta), i boreal kalkgyttja (öfversta lagret) i Lunda 

 mosse, i Mosjömosesns samtliga lager frän och med Dri/as- 

 zonen, i Mossberga björkzon och i Bjersjölagårdsniossens arktiska 

 aflagringar. En form där kiselstafvarna ersättas af platta kisel- 

 skifvor (Leidy 1. c, pl. XIX, tig. 1—3; long. 100—68 u, lat. 

 88 — <i2 u) finnes i Stubbängens planktongyttja. 



Nebela Leidy. 



N. eollaris Leidy 1. c, p. 145, pl. XX 11. 



Utmärkt genom sitt päronformade skal. En äkta sphagno- 

 fil art funnen i atlantisk gyttja och Phrcu/mites-tort' i Rörken 

 (gyttjans allra öfversta lager, Leidy I. c, fig. 8, long. 200 — 

 100, lat. 180 — 78 ,«), Hällby mosse och Lerbäcksmossen samt i 

 Hällby mosses subatlantiska Sphagnum-tovi'. 



X. flabellulum Leidy 1. c, p. 152, pl. XXIII, hg. 8—19. 



Skild från föregående genom sitt rundade skal är denna 

 äkta sphagnofila art hittills fossil endast funnen i Lerbäcksmos- 

 sens atlantiska Phragmites-torf. 



Quadrula Schulze. 



Q. symmetrica Schulze; Penard I. c, p. 166, pl. VII, fig. 

 40—55. 



Det päronformiga, sammantryckta skalet är synnerligen ut- 

 märkt genom sina kvadratiska kiselskifvor. Förekommer i syn- 

 nerhet bland SpJiaguum och andra vattenmossor, men lefver 

 äfven i vatten af annat slag, dock aldrig i bräckt och sannolikt 

 ej heller i kalkhaltigt. Endast funnen i det öfversta lagret af 



1 Finnes äfven i Loka badgyttja (diam. 150—116 <<). 



