att upplösa 3 delar kloralhydrat i 4 delar vatten. 

 Läggas torkade antherer i denna lösning, svälla alla 

 celler med innehåll snart upp. Detta gäller äfven tor 

 de potenta pollenkornen, de impotenta forblifva hop- 

 skrumpna. Kloralhydratet värkar emellertid icke al- 

 lenast svällande utan äfven starkt lösande på pollen- 

 kornens innehåll, och svallningen är ofta så energisk, 

 att innehållet delvis tränger ut ur groddporerna. Till 

 följd häraf sammandrager sig väggen hos de befrukt- 

 ningsdugliga frömjölskornen snart, så att kornens stor- 

 lek minskas, och eftersom plasmat dessutom upplöses, 

 blir det mycket snart ganska svårt att skilja mellan 

 de goda och de dåliga kornen. Ett med kloralhydrat 

 förfärdigadt pollenpreparat är därför vanligen endast en 

 mycket kort tid användbart. 



Hållbara preparat erhållas däremot om ställningen 

 företages med mjölksyra. Mjölksyran användes något 

 utspädd med vatten (5 volymdelar syra, 2 delar, vat- 

 ten). Preparatet åstadkommes på följande sätt. Stån- 

 darknapparna läggas i ett par droppar mjölksyra på 

 objektglaset, ett täckglas pålägges, och preparatet upp- 

 hettas medelst en brinnande tändsticka tills kokning 

 inträder, då upphettningen gegast afbrytes. Som då- 

 liga pollenkorn ofta till stor del stanna kvar i stån- 

 darknappen, är man ofta nödsakad att medelst .en 

 spetsig pincett eller ett par preparernålar fint sönder- 

 dela de af syran uppmjukade anthererna. Har upp- 

 hettningen skett försiktigt hafva alla frömjölskorn med 

 plasmainnehåll svällt upp och erhållit sin naturliga 

 form och storlek, som sedan bibehålles, under det att 

 de tomma kornen forblifva hopskrumpna och små. Har 

 upphettningen varit för stark kan plasmat svälla så 

 mycket att en del tränger ut ur groddporerna. Detta 

 bör naturligtvis undvikas, men en allmän regel för 

 uppvärmningens längd låter ej uppställa sig, eftersom 

 olika arters pollenkorn härutinnan förhålla sig olika. 



