d8 G. LAGERHEIM. KARLKRYPTOGAMERNAS UTBREDNING. 



Equisetum variegatum 1 (björkzon) och i Finland Cystopteris fra- 

 gilis 2 (ekzon). Inalles äro alltså 12 ormbunkar anträffade i 

 Skandinaviens och Finlands kvartära sediment. Till detta antal 

 är jag nu i tillfälle att kunna lägga ytterligare 5, nämligen Lyco- 

 podium annotinum, Phegopteris Dryopteris, Ph. polypodioides, 

 Polypodium vulgare och Polystichum spinulosum. 



Vid mina undersökningar af ett större antal svenska ocli 

 finska jordartsprof på alger och protozoer iakttog jag ofta sporan- 

 gier och sporer af ormbunkar och mossor, 3 som voro sa väl bibe- 

 hållna att en säker bestämning syntes möjlig. I de flesta fall 

 lyckades det också att identifiera ormbunkssporerna, tack vare 

 en af amanuensen Vestergren förfärdigad samling af mjölksyre- 

 preparat 4 af samtliga skandinaviska Pteridofyter, till hvilken 

 material erhållits från Stockholms Högskolas och Riksmuseums 

 herbarier. Stundom anmärktes orinbunkssporer, hvilkas exospo- 

 riuni gått förloradt och som till följd däraf voro obestämbara; 

 dylika alldeles glatta sporer hade ibland en gulaktig färg och 

 tillhörde möjligen Aihyrium Filix fernina. 5 Hos ett stort antal 

 arter är exosporium försedt med en mycket karakteristisk skulp- 

 tur, exempelvis hos Osmunda, Polypodium och andra, hvarföre 

 dessa med lätthet identifieras. Andra arter äro däremot svåra 

 att skilja åt endast på sporerna; särskildt gäller detta om Asple- 

 mwm-arterna, af hvilka emellertid ingen blifvit funnen fossil. I 

 följande förteckning upptagas endast de fynd, på hvilkas riktiga 

 bestämning jag är fullt säker. 



1 A. Blytt, Om to kalktufdannelser i Gudbrandsdalen, p. 11 (Christiania 

 Vidensk.-Selsk. Porhandl. 1892, N:o 4). 



- G, ANDERSSON, Studier öfver Finlands torfmossar och fossila kvartärflora, 

 p. 133 (l'.ull. d. I. Comm. Géol. d. Finlande, No. 8, 1898). 



:; Särskildt vanliga voro SpA^wwm-sporer; såsom sådana böra förmodligen 

 de »tetraédriske sporer (maaske tilhörende en moseart)» anses, hvilka J. Holmboe 

 (To torvmyrprofiler fra Kristiania omegn i Geol. Fören. lorh. 22, 1900) funnit i 

 Sandummosen vid Kristiania. 



1 Jiimf. G. LäGEBHEIM, Metoder för pollenundersökning (Botan. Notis. 1902). 



6 Jämf. Ch. Luebssen, Die Farnpflanzen, p. 137 (Babenhorst's Krypto- 

 gamen-Flora, Ed. 2, Bd :',, 1889). 



