4(1 G. LAGERHEIM. KÄRLKRYPTOGAMERNAS UTBREDNING. 



och Tintinnider i Sveriges och Finlands lakustrina kvartärallag- 

 ringar, p. 500 i Geol. Fören. Förh. 23. 1901). 



Arten, som förut är funnen fossil (möjligen i ekzon, järaf. 

 (i. Andersson, Svenska växtvärldens historia pag. 113), före- 

 kommer allmänt i skog frän Skåne till Dalarne, sällsyntare 

 norrut. 



P. er i sta tum Roth. 



Sverige: Upland, Hällby mosse i atlantisk gyttja nära mos- 

 sens kant. 



Arten förekommer på stränder af skogstjärnar och på fuktig 

 ängsmark frän Skåne till Västerbotten; ang. dess fossila före- 

 komst jämf. sid. 31. 



P. Thelypteris Ruth. 



Sverige: Upland, Hällby mosse i atlantisk gyttja, Gåfvast- 

 bomossen i atlantisk gyttja, Rörken mossen i den atlantiska gytt- 

 jans öfversta del. 



Nerike, Lerbäcksmossen i atlantisk vasstorf. 



Småland^ Fogelmara, Kristianopels socken, i torfdv med 

 ekflora (Quercus Rohm-, AI uns glutinosa, Betula alba, Tilia, 

 Rhamnus frangula, Carex pseudocyperus etc.) underlagrande Lito- 

 rinagränsvallen (leg. H. Munthe). 



Öland, Öij mosse i vasstorf (jämf. E. Hemmendorff, Om 

 Ölands vegetation, p. 48, Upsala 1897). Resmo mosse i atlan- 

 tisk kalkgyttja med Salix caprea och i den öfverlagrande Cla- 

 dium-Phragmites-torfveu. 



Västergötland, Björkö mosse i gyttjeblandad torf med 

 ekflora. 



Halland, Lunna mosse i den bruna gyttjan under torfven 

 (jämf. H. Lagerheim, I. c, p. 498). 



