GEOL. FOREN. FÖRHANDL. N:0 211. Bil 24. Haft. 1. 41 



Skåne, Askeröds mosse i gyttja från äldsta furuzonen 1 och 

 i torflilandad gyttja från furazonen och ekzonen, Ugglarps mosse 

 i torf från yngre furuzonen, Bjersjölagård i torf. 



Fin/and: Aland, Långträsk i atlantisk gyttja med Trapa. 



Nyland, Anta mosse i atlantisk gyttja med Trapa och i 

 subatlantisk torf. 



Arten förekommer i kärr och skogssjöar i Sverige från 

 Skåne till södra Helsingland, i Finland till södra Österbotten. 

 Fossil är den anträffad flera gånger i Litorinatidens och senare 

 aflagringar (jämf. G. Andersson, Sv. växtvärld, hist. p. 113). 

 Genom föreliggande nya fynd (i Askeröds mosse) är konstateradt, 

 att arten fanns redan under Ancylustiden. Pä Öland, och sanno- 

 likt äfven på andra ställen, har denna ormbunke fordom haft en 

 större utbredning än för närvarande. Enligt Hartman's flora 

 ed. 12, p. 11 finnes den nu endast i öns norra del; den växer 

 emellertid äfven vid Mossberga i öns mellersta del, där jag iakt- 

 tog den 18%. 



Enligt Lindberg- uppträder P. Thelypteris som torfbildande 

 i en mosse i Savolaks, och detsamma är tydligen fallet i Bjer- 

 sjölagards mosse i Skåne. 1 torfvens yngre delar fann Anders- 

 son 3 här ett ett par centimeter mäktigt svart lager, som uteslu- 

 tande bestod af ormbunkrhizom, ibland med de hoprullade bla- 

 den ännu kvarsittande. Som just i denna torf sporer af P. 

 Thelypteris voro ytterst talrika, är det väl mycket sannolikt, 

 att nämnda ormbunklager är bildadt af denna art. Detta torf- 

 slag torde lämpligen kunna kallas bräkentorf. 



1 Vid en förnyad noggrann undersökning af flera preparat af denna gyttja 

 har jag i densamma anträffat rester af Nymphcea, Ceratophyllum, Botryoeoccus 

 Bratmii, Pedlastrum angulosum v. araneosum, Scenedesmus bijuga, Tetraedron 

 minimum v. scrobiculatum , Mougeotia punctata och Aredia vulgaris. Förekom. 

 sten af Ceratophyllum och Aredia vulgaris gör det sannolikt, att aftagringen här- 

 stammar från en yngre tid af tallperioden. 



- II. Lindberg, En rik torffyndighet i Jorois socken, Savolaks, p. 15 (Moss- 

 kultuifören. ärsber. 1900). 



3 G. Andersson, Studier öfver torfmossar i södra Skåne, p. J3 (Bih. t. K 

 Sv. Vet. Akad. Handl. Bd 15, afd. 111, 1889). 



