mentceller saknas äfven. Epidermis är rik på de ofvannämnda hår- 

 bildningarna. Groddens innersta del utgöres af ett tunnväggigt, färglöst 

 parenkym med kärl, som omsluter en cylinder bestående af vida slem- 

 celler. Dessa sistnämnda svälla högst betydligt i vatten och utgöra 

 groddens mest karaktäristiska element. Med tillhjälp af dessa kan 

 man påvisa närvaron af groddar i kakaopreparat lika säkert och på 

 samma sätt som af skal. Med någon uppmärksamhet kan man i 

 många fall säkert afgöra, om slemcellfragment tillhöra groddar eller 

 skal. Groddarnas slempartiklar äro alltid färglösa och utan skiktning. 

 De vidhängande, ofta stärkelseförande parenkymresterna hafva van- 

 ligen ett helt annat utseende än hos skalets slempartiklar. Nästan 

 alltid iakttages endast en parenkymrest, hvilken ej har den ganska regel- 

 bundna form som de parenkymrester, hvilka äro vidfästade skalets 

 slemfragment. Den är nämligen på olika sätt flikad och försedd med 

 pseudopodieliknande utskott (se fig. 3, 4). Många slempartiklar sakna 

 denna parenkymrest. Är det fråga om att afgöra, huruvida små slem- 

 partiklar härröra från skal eller groddar, måste naturligtvis tämligen 

 stark förstoring användas. I groddens slemceller saknas alltid svamp- 

 trådar och jästceller; slemmet färgas ej eller högst obetydligt af Mety- 

 lenblått och Metylgrönt. 



Slempartiklarna kunna lätt nog förväxlas med förklistrade stär- 

 kelsekorn. Vid den svaga uppvärmningen af preparatet sväller kakao- 

 stärkelsen endast obetydligt och synes ej i den mörka tuschen vid 

 svag förstoring. Innehåller preparatet däremot annan, storkornig 

 stärkelse, exempelvis af potatis eller hvete, sväller denna vid upp- 

 värmningen starkt och bildar stora ljusa fläckar i det mörka synfältet, 

 som vid svagare förstoring kunna tagas för skal- eller grodd-delar. 

 Innan preparatet uppvärmes bör man därföre undersöka det på fram-* 

 mande stärkelse, en inblandning som ej får finnas i ren kakao. 1 För 

 undersökning på främmande stärkelse användes något utspädd jod- 

 mjölksyra. 2 



En exakt bestämning af fetthalteu i kakao eller chokolad kan 

 endast utföras genom kemisk analys. Men äfven genom mikroskopisk 

 undersökning kan fetthalten ganska väl tillnärmelsevis uppskattas. I 

 hjärtbladens celler förekommer som bekant fettet i form af kristalli- 

 niska aggregat. Vid svag uppvärmning af ett kakaopreparat antager 

 fettet droppform, och dessa droppar blifva synnerligen tydliga, och 

 deras mängd kan mycket lättare uppskattas, om de färgas. Till färg- 



1 Rekordet i mjölinblandning slås af Sauers Hpematogen-Kraft-Kakao, om 

 hvilkens oerhörda näringsvärde etiketten upplyser, att en 'matsked däraf > inne- 

 håller mera näringsämne än en vuxen person kan intaga af kött och grönsaker 

 under en måltid». Betänker man, att denna kakao till mycket stor del består af 

 socker och innehåller mycket potatismjöl, torde det vara tillåtet att betvifla riktig- 

 heten af etikettens utsago. 1 de af mig undersökta analoga svenska kakaoprepa- 

 raten, exempelvis Svenska Marmeladaktiebolagets i Norrköping fysiologiska när- 

 kakao, finnes intet mjöl inblandadt. 



2 Jämf. Gr. Lagerheim, Om användning af jodmjölksyra vid mikroskopisk 

 undersökning af droger samt närings- och njutningsmedel (Farmaceutisk tid- 

 skrift 1901). 



