249 



arcuata, Juncus trifidus, Care.r rigida, Festuca ovina. 

 (Härmed äro endast de för samhället mest typiska 

 växterna uppräknade). 



Detta för högfjällen ytterst karaktäristiska och 

 i sin sammansättning ytterst konstanta växtsamhälle 

 utgör det allra tydligaste exempel på vidt skilda ar- 

 ters utbildning i en gemensam riktning i anslutning 

 till gemensamma yttre naturförhållanden. Warming 

 redogör i "Grönlands vegetation 11 ') för den anatomi- 

 ska utbildningen i och för transpirationsskydd hos de 

 flesta af de nämnda arterna, om hvilka han säger, 

 att de i sin anatomiska organisation påminna om de 

 libysk-arabiska ökenväxterna. 



Hvad som isynnerhet ger samhället dess egen- 

 domliga prägel är den omständigheten, att de ofvan- 

 nämnda tuf- och mattlika växterna (Diapensia, Silene 

 acaidis etc.) aldrig bilda ett slutet täcke, utan före- 

 komma strödda i Cesia-laf-mattan. Man ser en tufva 

 Diapensia här, en EmpefrUtM-m&ita, där, mellan hvilka 

 grusmarken är betäckt af den nämnda skorplika mat- 

 tan af Cesia och lafvar; i denna sticka här och där 

 upp skotten af de krypande Salix herbacea, Myrtillus 

 idiginosa etc. Cesia- skorpan är försedd med ojämn- 

 heter och sprickor, så att här och där litet grusmark 

 är blottad (detta tydligen fororsakadt genom frostens 

 inverkan). I dessa sprickor gro frön af Diapensia, 

 Empctrum etc, och man finner där ofta groddplantor. 

 Hvarje matta af de ofvannämnda växterna leder nor- 

 malt sin upprinnelse från ett enda frö och utgör ett 

 enda individ. Holt 2 ) har ursprungligen uppfattat 

 dylika individ som 'formationer', rättast är dock att 

 betrakta dem som alternatbestånd 3 ): de kunna ersätta 



*) E. Warming. Om Grönlands Vegetation. Saertryk af Med- 

 delelser om Grönland XII. Kjöbenhavn 1888, p. 105. 



2 ) R. HULT. Die aljrinen Pflanzenformationen des nöi-dlich- 

 sten Finlands (Meddel. från Soc. pro fauna et flora fennica 14, 1887). 



3 ) R. Sernander, Studier öfver vegetationen i mellersta 

 Skandinaviens fjälltrakter 2. Fjällväxter i barrskogsregionen, p. 5. 

 [Bihang till K. Svenska Vet.-Akad. Handl. Bd. 24. Afd. III. N:o 11]. 



