253 



Om vi bortse från gräsen och den par tenogene- 

 tiska Antennaria alpina, äro de öfriga Cesiolichen-väx- 

 terna entomofiler med undantag blott af Betula nana 

 och måhända äfven Empetrum. En särskildt kraftig 

 exposition ernås hos Diapensia, Azalea procumbens och 

 Silene acaulis därigenom att alla blommorna i tufvan 

 äro utslagna samtidigt. 



Af Cesiolichen-samhällets med köttiga frukter 

 försedda medlemmar: Empetrum, lingon, odon och 

 Arctostaphylos alpina är det endast den sistnämnda 

 som sätter rikligt och tidigt frukt. Empetrum är 

 oftast steril, ehuru den å andra platser i fjällen är 

 rikligt fruktsättande; odonväxten blommar på våren, 

 men sätter endast undantagsvis frukt inom detta sam- 

 hälle; lingonväxten har jag ej funnit med frukt och 

 ytterst sällan i blom ofvan trädgränsen, ehuru jag 

 under bägge somrarna, hvaraf sommaren 1901 hade 

 gynnsam väderlek, särskildt hade min uppmärksamhet 

 fäst därpå; den går det oaktadt högt ofvan gråvide- 

 gränsen. 



Man torde med fog kunna säga, att anemofil frö- 

 spridning är den för Cesiolichen-växterna normala, an- 

 tingen medels kapselfrukt, hvarur fröna så småningom 

 utskakas genom vinden (Azalea, Diapensia, Andromeda 

 hypnoides, Rhododendron, Juncus trifidus, Luzida arcu- 

 ata, Pedicidaris lapponica, Silene acaidis) eller medels 

 särskild flyginrättning {Dryas, Betula nana, Salix 

 herbacea). Alla arterna, med undantag af de ofvan- 

 nämnda arterna med köttiga frukter samt Polygonum 

 viviparum, äro rikligt fruktsättande och hinna äfven 

 under dåliga somrar mogna sina frön (möjligen med 

 undantag af Dryas, som sommaren 1900 i allmänhet 

 hade dålig frösättning). 



Liksom våren för Cesiolichen-växterna inträder 

 tidigt, i det de, i saknad af snötäcke, kunna tillgodo- 

 göra sig vårsolens första strålar, inträda de äfven ti- 

 digt i höststadium. Sommaren 1 900 iakttogos, oak- 



