255 



fintliga snöläget. Ordet 'snöläge' begagnas här som en 

 försvenskning af det norska 'sneleje', hvarmed menas 

 ett ställe, där snön länge ligger kvar under somma- 

 ren. Hvar och en, som besökt våra fjälltrakter, torde 

 vara förtrogen med dessa lokalers karaktäristiska växt- 

 lighet af saftiga Manuncidus- och Saxifraga-&vter . På 

 moränkullarnes nedre sluttningar finner man icke 

 sällan äfven snölägets växter ordnade i zoner allt- 

 eftersom de tåla snön, hvilken i nedre delen af snö- 

 läget plägar kvarligga längre än i öfre delen. 



Innan jag öfvergår till en skildring häraf, vill 

 jag emellertid framhålla, att i Sarjekfjällen före- 

 komma tveune till sin natur väsentligen olika slag 

 af snölägen, h vilket i första hand tyckes bero på hur 

 snödrifvan är placerad. Ligger snödrifvan på en ku- 

 perad slätt, blir smältvattnet ej rinnande, utan stag- 

 nerar, emedan marken nedanför kullen är plan. Vatt- 

 net tränger så småningom ned i marken eller bildar 

 små vattensamlingar mellan moränkullarna. Markens 

 frigörande från snön försiggår uppifrån nedåt, allden- 

 stund den mesta snön ligger vid kullens fot. Sonr 

 ett exempel på ett dylikt snöläges vegetation vill jag 

 anföra en ståndortsanteckning från ett snöläge vid 

 Mikajokk, 900 m. öfver hafvet, den 20 juli 1900. 

 Snön hade nyss smält och isskorp fragment lågo fläck- 

 vis ännu kvar. 



Salix herhacea: riklig, i knoppstadium. 

 Pgrola minor (.^) enstaka sterila rosetter med öfver- 



vintrade rödaktiga blad. 

 Sibbaldia procunibms; enstaka; med små, i början gul- 



hvita, sedan rödfärgade knoppar. 

 Oxyria digyna: enstaka. 

 Alchemilla alpestris: enstaka individ med 1 å 2 unga 



blad. 

 Gnaphalium supinum: tunnsådda rosetter. 

 Ranunculus nivalis: enstaka individ i knopp. 

 Carex rigida: tunnsådd, med blad, som i spetsen voro 



