257 



I ett dylikt Banitncuhts- Sax ifråga -snöläge på 

 sluttningen af Järtatjåkko vid Kåtåkjokk 1,150 ni. ö. Ii. 

 förekommo den lft / 7 1901 följande arter: 



Eammculus nivalis, glacialis, pygmreus. Saxifraga 

 stellaris f. comosa, nivalis, rivularis, oppositifo/ia, ccr- 

 nua. Oxyria diyyna. Veronica alpina. Salix Iterba- 

 cea. Andromeda hypnoides. Carex lagopina. rk/ida. 

 Poa alpina f. vivipara. Phippsia algida. 



Dessa växter bildade ej heller något slutet täcke, 

 utan förekommo strödda i en mossmatta af hufvud- 

 sakligen Cesia och Anthelia. 



I moränsnöläget var växtligheten i allmänhet 

 likartad öfver hela snölägeytan i de fall, då snöläget 

 vidtog först på plan mark vid foten af kullarne. 

 Började däremot snöläget redan på sluttningen af en 

 kulle, kunde man iakttaga den redan antydda zonin- 

 delningen af snöläge växterna. I snöläget är det den 

 tätt hopväfda, grusmarken öfvertäckande mossmattan, 

 som sätter sin prägel på det hela, under det att kärl- 

 växterna äro inströdda där blott i den mån de förmå 

 uthärda snötäcket. De äro därför talrikast i den 

 öfre, tidigast barlagda delen af snöläget och aftaga i 

 artantal och frekvens nedåt, så att den nedersta delen 

 af snöläget, där snön ligger längst kvar, ofta är be- 

 växt af enbart mossmattan. Ofverst i snölägena, ne- 

 danför grässamhället, såg jag ofta (särskildt å slätten 

 vid Kåtåkjokk) en zon, som lyste hvit af Gnaphalium 

 supinums små rosetter. Här i snöläget var denna 

 art mera glatt än högre upp på sluttningen i Myr- 

 tillus- och grässamhällena samt i saknad af stjälk 

 med en enda eller några få blomkorgar i rosettens 

 midt. 



Salix herbacea tycks vara den kärlväxt, som i 

 Sarjektrakten längst förmår uthärda snöbetäckning. 

 Sommaren 1900 påträffade jag den i knopp nyss bar- 

 lagd i midten af augusti. I snölägena är Salix hev- 

 bacea nästan alltid steril, men bibehåller och förökar 



Bot. Not. 1902. IS 



