Mötet den 5 november 1898. 23 



tieteellisiä tutkimuksia varten Aunuksen Karjalassa. Toukokuun 

 20 p:nä lähdimme matkalle Pietarin kautta ja saavuimme saman 

 kuun 26 p:nä Vosnesenjeen, joka tuli meidän ensimmäiseksi 

 pääpysäkkeeksi ja josta ekskursioonit kohta alkoivat. Viiden 

 päivän perästä jatkoimme matkamme pohjoista kohden seuraten 

 Äänisjärven (tahi niinkuin paikkakunnalla asuvat suomalaiset 

 sanovat »Anisen») rantoja vepsäläiseen Kaskiseen. Täältä tu- 

 limme Soutojärvelle ja Schoksuun sekä viime mainitusta pai- 

 kasta Djerevjannajan kylän kautta Petroskoille, johon saavuimme 

 kesäkuun 12 p:nä. 



Alue, jota tähän asti olimme kulkeneet, viehättää mieltä 

 yhtä paljon vaihtelevalla kasvullisuudellaan kuin näköalojensa 

 suuremmoisuudella. Kohta Vosnesenjen pohjoispuolella kohoaa 

 maa korkeaksi kukkulaksi, josta kylää lähinnä olevat vaaraiset 

 hiekkarinteet Syvärin laakson eteläpuolella näkyvät. Seuraa- 

 van kylän Stjelegin eli Kallionkylän luona näkyy maantien 

 toisella puolella Anisen aava ulappa ja toisella kädellä haa- 

 moittaa etelässä päin juhlallisena Syvärin laakso. Kallion ky- 

 lästä pohjoiseen käy tie jotenkin korkeiden vaarojen rinteitä 

 pitkin aina Schoksun seuduille asti. Maan tekee vielä mäkisem- 

 mäksi ne lukuisat pikkupurot, jotka ovat uomansa uurtaneet 

 hiekkaiseen maaperään. Vankempi kiviperustus tulee harvem- 

 min näkyville kuten Vosnesenjessä, Kallionkylän luona, Kala- 

 joella, Soutojärvellä y. m. Vaarat ovat Anisen puolelle jyrkästi 

 laskeutuvia, jota vastoin ne länteenpäin ovat hyvin loivia. Schok- 

 susta alkaen ne vetäytyvät enemmän sisämaahan, eivätkä ole 

 niin korkeita ja silmään pistäviä kuin ennen. Pari virstaa 

 Djerevjannajasta - pohjoiseen alkaa Anisen rantaseutu taasen 

 kohota selkämaiksi, jotka jatkuvat jonkun matkan Petroskista 

 pohjoiseen. 



Kasvullisuus tässä osassa aluetta on maaperän paikotellen 

 esiintyvän kalkkipitoisuuden takia joksenkin vaihteleva. Valtaa- 

 vina ovat vaarojen laeilla ja rinteillä nuoret lehtimetsät (synty- 

 neet kasken polton kautta) sekä sekametsät ja tummat kuusi- 

 kot. Jaloimmista lehtipuista mainittakoon lehmus, joka kasvaa 



