Mötet den 5 november 1898. 25 



man pituisten rahkasammalsoitten poikki. Muuromljan, Mun- 

 duksan ja Viljuksan rannat ovat enimmäkseen kapeita kukka- 

 rikkaita nurminiittyjä, joita suuret suot, mäntyrämeet ja Ca- 

 rex fiUformis nevat ympäröivät. Missä maa on vähän kor- 

 keampi, löytyy kuusikorpea tahi harvinaisemmin kuusimetsää. 

 Mäntymetsää on tuskin nimeksi. Rschanoirutscheilla, joka 

 saa alkunsa Jasajärvestä, on suureksi osaksi vetisten niittyjen, 

 leppä ja kuusikorpien piirittämät rannat. Sen ja livinan väliset 

 maat ovat mäntyrämeiden, Betula ^wwa-soiden ja aukeiden ruop- 

 pamaiden täyttämät. 



Heinäkuun 25 p:nä lähdimme veneellä Syväriä ylöspäin 

 Vakrutsiin, josta samalla tavalla jatkettiin matkaa Nimpeldan 

 (= Nimipellon) kautta Vosnesenjeen, jonne saavuimme heinä- 

 kuun viimeisenä päivänä. Kahdenkymmenen päivän kuluessa 

 matkustimme välillä olevissa kylissä ekskursiooneja tehden uu- 

 delleen Petroskoihin. Käytiin myös Suojussa. Elokuun 23 p:än 

 ja syyskuun ensimmäisen päivän välillä oleskelimme Kiischin 

 ja Sennoguban seuduilla Onegan Karjalassa, jossa viimeinen vael- 

 lus tehtiin syyskuun ensimmäisenä päivänä. Heti sen jälkeen 

 palasimme Petroskoin ja Pietarin kautta takaisin ja saavuimme 

 Helsinkiin syyskuun seitsemäntenä. 



Tutkimamme eli oikeastaan matkustamamme alue on noin 

 25 neliöpeninkulman suuruinen. Kuten kerrotusta selviää ja- 

 kaantuu se kahteen osaan: mäkiseen rantaseutuun ja tasaiseen 

 sisämaahan. Kasvistollisesti eroavat ne myös muutamissa suh- 

 teissa; mainittakoon rantaseudussa usein esiintyvät Acer plata- 

 noides, Clinopodium vulgare, Pidmonaria officinalis, Stachys sil- 

 vatica, Campanula latifolia, Linum cafharticum, Viola umbrosa 

 y. m., jotka sisämaassa joko puuttuvat tai ovat hyvin harvi- 

 naiset. Vaan rannikkoseutukaan ei ole aivan homogeeninen. 

 Niin poikkeaa esim. Vosnesenjen ja Petroskoin tienoot monessa 

 suhteessa esim. Kaskisen ja Kalajoen seutuvista, ensiksi mai- 

 nittu Syvärin joen vaikutuksesta, Petroskoin paikkakunta maan 

 suhteelHsesti runsaan kalkkipitoisuuden kautta. Sekä toinen että 

 toinen seikka painaa tietysti leimansa kasvillisuuteen. 



Aivan poikkeava on vihdoin Kiischin ja Sennoguban saa- 



