Mötet den 1 oktober 1898. 11 



i landet och hvars egare påtagligen hade botaniska intressen 

 och sinne för trädgårdsodling, Dess publicerande synes mig 

 till följd däraf önskvärdt, då vår odlings häfder sannerligen icke 

 äro talrika. Med egarens tillstånd går jag därför att meddela 

 innehållet af denna förteckning, och har jag för att lätta öfver- 

 sigten ställt om den på sätt här nedan synes. Ett och annat i 

 originalet utsatt frågetecken synes i en del fall motiveradt, i an- 

 dra icke. 



Förteckningen må tala för sig själf. Några anmärkningar 

 må dock tillåtas. 



Det är märkeligt att bland sädesslagen hafren alldeles sak- 

 nas; detta kan ej hafva varit regel i Finland, men antyder, om 

 den ej blifvit från förteckningen bortglömd, huru obetydande 

 dess användning var, om ej möjligen det pågående kriget varit 

 orsaken till att ställets egare, öfverste Nordenskiöld detta år icke 

 sått hafre för att icke underlätta fiendens fouragering. Äfven 

 bohvete saknas, hvilket är af intresse, då det äfven i våra da- 

 gar knapt öfverstiger Kymmene elf. Hirs och spelt odlades helt 

 visst i smått på försök; mais sannolikt som prydnadsväxt. 



Bland örterna är särskildt i ögonen fallande den stora 

 mängden labiater, som då odlades till husmedicin och hemkryd- 

 der, men hvilka numera nästan alls icke kultiveras. Bland så- 

 dana, som i våra dagar tämligen allmänt odlas, saknar man 

 rabarbern, spenaten och humlen. 



Bland trädslagen fäster man sig vid boken, sannolikt samma 

 exemplar som ännu finnes på Frugård (se Meddel. af Soc. pro 

 fauna ett flora fenn. h. 19 (189 ) s. 28) och valnötträdet, som 

 senare gått ut. Ett annat trädslag, som enligt förteckningen 

 öfver vilda växter blifvit flyttadt till Frugård, är lönnen. 



Anmärkningsvärdt är att någon odling af prydnadsväxter 

 i boningsrummen så godt som alls icke tyckes hafva ifråga- 

 kommit. 



Sädesslag. 



Secäle cereah, Triticum hibernum, 



Hordeum vulgare, Tr. spelta, 



