_ Mötet den 4 november 1899. 25 



Scirpus parvulus Roein. et Sch. 



Stora, sammangyttrade massor af denna sällsynta art an- 

 träffades de senaste dagarna af augusti 1899 landdrifna på östra 

 stranden af Ramsholmen i Jomala socken. Arten hade antagli- 

 gen vuxit i det smala sundet mellan Ramsholm och Möckelö, 

 hvarifrån den förmodligen blifvit lösryckt genom en långvarig, 

 häftig storm. 



Exemplaren voro sterila, men egde delvis de för växten 

 typiska vinterknopparna. 



Exemplaren äro granskade af rektor Axel Arrhenius. 



Scirpus parvulus är första gången anmäld från Finland af 

 magister Ch. E. Boldt, som funnit densamma i augusti 1899 på 

 Emsalö i Borgå skärgård. 



Student J. I. Lindroth föredrog om 



Cecidomyia-larver, som äta rostsporer. 



Genom Löws och Thomas' m. fl:s arbeten känner man ett 

 stort antal Cecidomyia-arier eller gallmyggor, hvilkas larver lefva 

 i gallbildningar på en massa fanerogama värdväxter. Tack vare 

 ofvannämnda forskares liksom äfven Rübsaam.en och Treleas 

 är det kändt, att vissa Cecidomyia-Sirier förtära sporer af flere 

 slags rostsvampar. 



Uti Hedwigia för 1896 (Repert. p. 109) ingår ett referat 

 af De Toni öfver en af O. Mattirolo skrifven uppsats: Sopra 

 alcune larve micofaghe (Bull, della Soc. Bot. Italiana 1896 p. 

 180), hvarest tidigare uppgifter om rostsporätande gallmyggs- 

 larver bekräftas. Mattirolo omnämner i sitt arbete tre rostarter, 

 hvilkas sporer han funnit kunna tjäna Cecido7nyia-\arver till föda, 

 nämligen : 



Aecidmm asperifoUi Pers., Äe. clematidis DG. och Phrag- 

 midium stibcmiicium (Schrank). 



På den sistnämnda rostarten ha gallmyggslarver rätt ofta 

 blifvit anträffade af mig. Märkas bör dock att larverna för- 

 tära uteslutande secidie- och uredosporerna af ofvannämnda rost- 



