Mötet den 10 februari 1900. 51 



af denna, från hvilken den dock afviker genom betydligt smalare 

 stamblad och mindre tätt stälda fruktfoder. 



Vid genomgåendet af Musei finska samling påträffade jag 

 Myosotis svaveolens Waldst. et Kit. från nedannämnda fyndorter: 

 Karelia keretina, Solovetsk, 12. 7. 1861, G. Selin, 21. 6. 1863, 

 M. Brenner och 24. 6, 1880, R. Envald och C. Knabe. Keret, 

 1863, N. I. Fellman. — Lapponia Varsugge, Kaschkarantsa, 

 9. 8. 1861, G, Selin, — ■ Lapponia ponojensis, Ponoj, 15. 7. 1863, 

 M. Brenner (äfven en f. albifiora) och af Justus Montell tagen 

 på en backsluttning på flodens norra sida, midt emot byn, 

 3. 7. 1899. Svjätoj nos, 8. 1844, F. Nylander. — Lapponia 

 murmanica, vid floden Harlofka, 24. 7. 1887, V. F. Brotherus. 



Af Myosotis silvatica Hoff m . finnas exemplar från följande 

 lokaler: 



Kuusamo, Mäntytunturi, E. Wainio, K. E. Hirn. — Ka- 

 relia keretina, Solovetsk, G. Selin, M. Brenner. Knjäscha, N. I. 

 Fellman. — Lapponia enontekiensis, Enontekis, Maunu, 

 A. J. Malmberg, Lätäseno, Isokurkio, J. Linden. Karesuanto, 

 L. L. Loestadius. — Lapponia Imandree, Kantalaks, Schelesna, 

 J. Sahlberg, V. F. Brotherus. Umba, G. Selin. Nuortijaur, 

 R. Enwald och H. Hollmén. Vuojima, J. Linden. — Lapponia 

 Varsugse, Pjahtsa, A, O. Kihlman. Närä mynningen af Marjok, 

 J. A. Palmen. — Lapponia ponojensis, Orlow, A. O. Kihlman. 

 Ponoj, J. Montell^), Triostrow, F. Nylander. — Lapponia ina- 

 rensis, Paatsjoki floddal, E. Nylander och Gadd. — Lapponia 

 tulomensis, vid Kola viken, N. L Fellman. Srednij vid Kola 

 viken, V. F. Brotherus. Karanlnaja pahta, V, F. Brotherus. — 

 Lapponia murmanica, Voroninsk, A. O. Kihlman. 



Såsom af de uppräknade fyndorterna framgår, synes M. 

 svaveolens hålla sig till kusterna af Hvita hafvet och af Kola 

 halföns östra hälft, men saknas i de vestra och inre delarna 

 af Kola halfön och Lappmarkerna. M. svaveolens är, såvidt mig 



^) Bland typisk form anträffade Herr Montell täfven ett exemplar med 

 mycket små blommor, endast 3 — 4 mm i diameter; bos de vanliga blom- 

 morna äro de ca 10 mm. Denna form har jag benämnt f. parvi/tora. 



