150 Årsmötet den 13 maj 1900. 



sprungliga nejder erbjöds det yppersta tillfälle att göra honom 

 förtrogen med de stora grunddragen af våra terränger, stånd- 

 orter och vegetationer. 



Efter allagd filosofie kandidat-examen öfverflyttade Hult 

 1878 till Sverige, där hans föräldrar slagit sig ner i Blekinge. 

 Här tillbragte han ferierna och vistades under läseterminerna 

 dels i Upsala, dels i Stockholm, sysselsatt med studier i bota- 

 nik, särskildt växtgeografi, men därjemte med ifver egnande sig 

 åt geologi, klimatologi och allmän geografi. En frukt af dessa 

 studier framträdde år 1881 i en utförlig afhandling rörande de 

 växtfenologiska företeelserna i Sverige. 



Vistelsen i Sverige blef dock ej långvarig; vintern 1880 

 återflyttade Hult till hemlandet och deltog följande sommar i 

 den botaniska expedition, som af Sällskapet bekostades till 

 Inari och Utsjoki; reskamraterna voro kandidat A. O. Kihlman 

 och student Axel Arrhenius. 



Hemkommen började Hult sammanställa sina iakttagelser 

 från dessa resor till våra nordliga bygder. Ar 1881 bekant- 

 gjorde han »Försök till en analytisk behandling af växtforma- 

 tionerna». Författaren söker i denna för filosofie-Iicentiatgrad 

 utgifna och godkända afhandling med ledning af ett antal år 

 1877 gjorda ståndortsanteckningar determinera och binominalt 

 benämna de här förekommande växtassociationerna samt till- 

 lika utreda deras morfologi, utveckling och systematisering. 

 Tillsammans med Hjelt lemnade han vidare år 1885 en redo- 

 görelse öfver naturen och floran i det nämnda år utforskade 

 området, och 1886 framstälde han öfver dess mossor en om- 

 fattande, intressant och synnerligen detaljerad utredning. För- 

 utom öfliga uppgifter öfver förekomst och utbredning, lemnar för- 

 fattaren en skildring af mossvegetationens efter hand skeende för- 

 ändringar på olika ståndorter, samt söker vidare klarställa sät- 

 tet för dessa växters migrationer och utbredning samt de för- 

 ändringar mossfloran under växlande klimatperioder undergått 

 inom området äfvensom de relikter, som från skilda epoker 

 ännu finnas kvar af formationer eller enskilda arter. År 1887 

 lemnade Hult jämväl en på dylik historisk-biologisk grund hvi- 



