Årsmötet den 13 maj 1900. 173 



Toissa puolella Äänisjärven tapaa kallioita taasen pitkin 

 koko itärannikkoa Bessof-nos-niemen tienoille asti etelässä. Sisä- 

 maahan päin tulevat ne kuitenkin harvinaisemmiksi. Ainoas- 

 taan vesien rannoilla saattavat ne sisämaassakin olla runsaat. 

 Niinpä on Vodla-joen uoma Vodlan ja Padunan kyläin välillä 

 melkein pelkkää kalliota. Ei pidä kuitenkaan kuvittelemaan, 

 että sen seudun kalliot olisivat mitään korkeita vaaroja. Ne 

 ovat kaikki järjestänsä matalia, kumpumaisia, tavallisesti met- 

 sällä peittyneitä maakallioita, laadultaan granitia. Heti kaak- 

 koispuolella Vodla-joen taukoovat vuoret kerrassaan. — Koilli- 

 seen Vodlalta tapasimme »alkuvuori »-kallioita taasen pitkin 

 Äänis-(Onega-)joen vartta Jarnemin kylästä aikain pohjoiseen 

 päin. Ne esiintyvät noin Ya — 3 penikulman päässä joelta län- 

 teen päin. Sikäläisetkin ovat ± yksittäisiä, tullen ainoastaan ran- 

 noilla (esim. Koscha-joen ja Koscha-järven) runsaammiksi. Yksi 

 ja toinen kallio on vähän isompi kohoten ympäröivää metsää 

 ylemmälle. Muut sitävastoin ovat aivan matalia. Petrografisesti 

 ovat ne liuskevuoria (kloriti- ja kiilleliusketta, gneissiä); joita- 

 kuita yksityisiä hiekkakivivuoria löytyy Jarnemin luona. Niiden 

 suurten lisäjokien pohjoispuolella, jotka Onega saa lännestä päin 

 keskeytyvät kalliot, mutta Vienan meren rannikolla jatkuu niitä 

 taasen. Kio-saari on melkein paljasta kalliota. Äärimmäiset 

 kiinteät gneissi paadet löytyvät Pokrofskojen luona. 



Mitä koko tähän kallioseutuun Äänisjärven itä- ja koillis- 

 puolella tulee, on se melkein kauttaaltaan erämaata. Eteläisin, 

 Vodla-joen eteläpuolella oleva osa sekä itse mainittu jokilaakso 

 ovat kuitenkin vähän taajemmin asuttuja. Maaperäkin on siellä 

 viljavampaa, ollen ainakin osittain jokseenkin kalkkirikasta 

 murtosoramaata. Monin paikoin on seutu sangen mäkistä. 

 Useimpia näistä mäistä on käytetty kaskina ja ne kasvavat 

 tavallisesti kaunista lehtimetsää, jonka keskellä on lehtomaisia 

 niittyjä. Suot ovat pienet. Myöskin viljelysmaat ovat verrat- 

 tain vähäpätöisiä, sillä vakituisia peltoja on niukalti. — Vodla- 

 joen alijuoksun pohjoispuolella ja ylöspäin pitkin Vodlan vartta 

 muuttuu seutu erämaisemmaksi: kyliä on harvassa, pellot pienet 

 ja niiden ympärillä laajat kuusi- tai paikotellen mäntymetsät 



