' Årsmötet den 13 maj 1900. 179 



nanthoides, Dadylis, Triticum caninum y. m.). Missä puut ja 

 pensaat ovat törmiltä hakatut pois taikka poltetut, löytyy ka- 

 rakteristisia, varpukasvittomia törmäniittyformationeja (Inuletu- 

 meja, Thalictretumeja, Convallarietumeja y. m.). Heti rajan 

 länsi- ja luoteispuolella olevien jokien varsilta, joilla ei ole 

 tällaisia kalkkirikkaita pystytörmiä, puuttuvat vastaavat forma- 

 tionitkin. 



Toiselta puolelta ei luonnollisesti venäläisissä regioneissa 

 löydy meidän tavallisia kallioformationeja. Sitävastoin ulottuu 

 niitä Suomen äärisellä puolella sangen tyypillisinä aina rajalle 

 asti. Mainittava on, että esim, Kio-saarella, Onega-joen suussa, 

 on niin täydellisesti suomalainen luonto, että sitä, joll'ei ottaisi 

 lukuun eräitä Vienan merelle karakteristisia kasveja, voisi luulla 

 miksi saareksi tahansa Suomen rannikolla. Se on nimittäin 

 melkein yhtenäistä gneissikalliota, joka on peittynyt tavallisella 

 kalliomänniköllä ynnä muilla kalliosaarillemme omituisilla muo- 

 dostuksilla. Toisia tällaisia aivan suomalaisia kalliopaikkoja 

 ovat varsinkin Koscha-järven ympäristöt, Vodla-joen yläjuoksu 

 ja Äänisjärven itäranta. — Paitsi kallioformationeja, puuttuu 

 venäläiseltä puolelta sitäpaitsi useita Suomelle karakteristisia 

 morenimäkiformationeja, m. m. Pteris aqailina-mäet. 



Mitä yksityisiin kasvilajeihin tulee, on huomattavaa, että 

 rajan suomenpuolinen osa eroaa etupäässä negativisilla karakta- 

 reillä venäjänpuolisesta. Suomen kasvisto on köyhää lajeista. 

 Kuta kauvemmaksi etenee itäänpäin, sitä enemmän ylimalkaan 

 tulee uusia lajeja lisään, ilman että entisiä sanottavasti lakkaisi 

 esiintymästä. Näitä jälkimmäisiä on kuitenkin Polypodium vul- 

 gare, jota löytyy äärimmäisilläkin alkuvuorikallioilla, mutta jota 

 ei enää kasva venäläisillä kalkkitörmillä. Muutamat muut tau- 

 koovat jo lännempänä, esim. Äsplenium septentrionale ja Ä. 

 trichomcmes. Muista kasveista, joita jossain määrin voi pitää 

 Suomen ääriselle osalle omituisina, mainittakoot Pteris, Asin- 

 dium filix mas, Hypochceris maculata. 



Sitävastoin löytyy suuri joukko siperialais-pohjoisvenäläisiä 

 kasveja, joiden leveneminen länteen päin päättyy juuri mainit- 

 tuun rajaan. Vaikka emme vielä olekaan ehtineet tarkemmin 



