Mötet den 1 december 1900. 45 



sin samalla paikalla, monasti aivan rinnakkainkin, josta selvästi 

 näkyi, että ne olivat todellisia systematisia muotoja eivätkä 

 kasvupaikka-modifikationeja. Kaikkialla, missä ne kasvoivat vie- 

 rekkäin, näyttivät valkokarvaisen haavan lehdet puhjenneen joku 

 päivä aikaisemmin kuin päämuodon. 



Karvaisia haapoja on — silloin kun niitä ylimalkaan on 

 päälajista erotettu — tavallisesti luettu Langin muunnokseen 

 villosa. Koehne on kuitenkin »Deutsche Dendrologie'ssaan» vil- 

 losa'n lisäksi vielä erottanut erään muunnoksen sericea. Koehne'n 

 mukaan ovat näiden kahden muunnoksen tuntomerkit seuraavat: 



var, sericea: »Blätter anfangs von dichten Seidenhaaren 

 v^eiss, der seidige Filz unterseits eigenthümlich längsstreifig 

 schimmernd, später fast ganz verschwindend.» 



var, villosa: »Blätter unterseits bleibend kurzhaarig.» 



Mitä mainitulla alueella Varsinais-Suomea (Ab,) tavattaviin 

 karvaisiin haapoihin tulee, kuuluvat ne muunnokseen sericea, 

 sillä ne kadottavat karvaisuutensa jo muutaman viikon kulut- 

 tua lehtien puhkeemisen jälkeen, Samaan muunnokseen kuuluu 

 niinikään Schokschusta otettu eksemplari. Muunnosta sericea 

 tapasimme monin paikoin Äänisjärven itäpuolellakin m. m. Vodla- 

 joen rannoilla. Epäilemättä on se kasvistoalueellamme kuta- 

 kuinkin yleinen. 



Muunnokseen villosa kuuluvat sitävastoin leht. Hj. Hjelt'in 

 Karkusta ottamat eksemplarit, joiden karvaisuus on säilynyt vielä 

 syksyyn (^Vviii) asti. Samaa muunnosta on myöskin prof. A. O. 

 Kihlman'in Etelä-Hämeessä tapaama haapa, 



Dr Enzio Reuter demonstrerade ett axbärande timotejstrå, 

 från hvars öfversta bladveck en likaledes axbärande gren utgick. 

 Såsom en egendomlighet framhölls att grenens ax var ett s. k. 

 hvitax. Det monströst utvecklade gräset var funnet vid Lofsdal 

 i Pargas. 



Magister B. Poppius förevisade 



1. Lemna trisulca c. fl., anträffad den 4 juni 1900 vid 

 Esbo ås utflöde nära Bobäck. 



