86 Mötet den 2 mars 1901. 



Herr Sahlberg yttrade vidare: I sammanhang härmed 

 ber jag att få rätta ett ledsamt misstag uti min Catalogus Co- 

 leopterorum faimce fennicce geograpliicus. Genom någon obegriplig 

 misskrifning har där upptagits såsom hos oss förekommande 

 Clytra aiirita L. Såsom redan från äldre tider varit kändt är 

 den hos oss förekommande arten CL affinis Ross., hvilken er- 

 sätter den i södra Sverige funna 67. aurita. För öfrigt äro de 

 till sistnämnda art närstående intressanta för sin geografiska 

 utbredning. Cl. aurita L. förekommer i större delen af mel- 

 lersta Europa samt i södra Sverige och äfven uti en något afvi- 

 kande varietet var. Hammarströmi Jacobs, i södra Sibirien 

 I östra Finland uppträder Cl. affinis Ross., som går nordligare 

 än någon annan, I trakten af Issykkul sjö i Turkestan före- 

 kommer Cl. Stenroosi Jacobs, och i Daurien Cl. Salilhergi Jacobs. 

 De tvenne sistnämnda arterna äro beskrifna af dr. Jacobson uti 

 en afhandling öfver rysk-asiatiska Chrysomelider, utarbetad med 

 material från vårt zoologiska museum och ingående i senaste 

 häfte af Vetenskaps-societetens Öfversigt. Alla dessa arter äro 

 väl skilda såväl genom skulptur som färgteckning. 



Amanuens Harald Lindberg lemnade följande medde- 

 landen : 



1). I H. M. F. ed. II, p. IX finnes Antennaria Carpatica 

 (Wahlenb.) R. Rr. [Gnaphalium Carpaticimi VVahlenb.) upptagen 

 bland de växter, hvilka från Finland äro kända endast från 

 Enontekis Lappmark. Då jag för någon tid sedan granskade 

 de exemplar, hvilka från nämnda provins legat i samlingen un- 

 der detta namn, fann jag, att en felbestämning förelåg, och att 

 exemplaren i fråga, tagna af A. J. Mela 25 augusti 1867 på 

 Saanavaara, ej tillhöra Antennaria Carpatica, utan äro att hän- 

 föras till den synnerligen sällsynta hanformen af A. alpina (L.) 

 R. Rr. Förutom från Saanavaara finnas i samlingen exemplar 

 af A. alpina från följande, äfvenledes inom Lapponia enonte- 

 kiensis belägna lokaler: Kilpisjärvi (Mela), Maunu (Mela), Kal- 

 kuoivi (J. Linden) och Tsjaimo (J. Linden). Från dessa sist- 

 nämnda fyra fyndorter föreligga endast honindivider. 



