Mötet den 2 mars 1901. 89 



omkring 8 meter tillbaka; utom detta stycke måste emellertid lar- 

 verna tägat längs vägen flere meter, ty det ställe, där spåret 

 upphörde att vara urskiljbart, låg på vägens midt, därifrån tå- 

 get ej kunnat taga sin början. Sannolikt hade larverna kommit 

 in på vägen från sidan motsatt den, där de nu befunno sig. 

 Så länge de tågade längs vägen tycktes deras rörelser bestämda 

 af någon gemensam drift, och egendomligt var att se huru små 

 partien af larvmassan, om de råkat blifva skilda från hufvudtå- 

 get, sträfvade att åter förena sig med detta, hvilket ock lyckades 

 dem. Och märkvärdigt hastigt kunde de fotlösa larverna röra 

 sig framåt. 



I anslutning härtill omnämnde professor Sahlberg att han 

 en gång i Yläne iakttagit ett Sciara-iäg — »orm, som ej dör, 

 fastän huggen i bitar». Larven tillhörde Se. Thome. 



Prof. J. A. Palmen refererade några meddelanden om 

 Sitta eiiropcea, hvilka jämte tidigare emottagna uppgifter komma 

 att ingå i en uppsats om nämnda fågels förekomst i Finland 

 innevarande vinter. 



Professor Palmen framlade en af honom i arkivform 

 anordnad samling af ornithologiska uppgifter från Finland samt 

 yttrade härvid följande: 



Ar 1885 offentliggjorde jag ett »upprop till kännarene af 

 Finlands foglar», hvilket föranledde ett antal landsman att till 

 mig insända större eller mindre samlingar af anteckningar rö- 

 rande vårt lands fågelfauna. Ordnandet af dessa notiser vidtog 

 nästföljande år, men måste snart afstanna på grund af andra 

 åligganden, — tjänstepligter, expeditionen till Kola 1887 samt 

 skyldigheter gentemot vetenskapliga samfund, under den tid 

 som därefter förflutit hafva de fullständigast redigerade med- 

 delandena efter hand befordrats till offentligheten. Men först 

 i augusti 1900 fann jag tillfälle att åter upptaga ordnandet af 

 notiserna, och arbetet utfördes nu enligt följande plan. 



De skriftliga meddelandena förseddes med tryckt uppgift 

 om insändare och observationsort, fäst vid notisen om hvarje 



