102 Mötet den 3 april 1901. 



Sb. Kuopio, Hirvilahti och Kiviniemi (E. J. Buddén) samt 

 Kortejoki (K. W. Natunen); On. Toivoja och Dianova göra (B. R, 

 Poppius). Sannolikt tillhör äfven Th. Simmings exemplar från 

 Tiudie (i On.) E. onegensis. 



3. Thalictrum minus. Af denna nykomling för vår flora 

 anträffades flera tiotal exemplar på samma lundäng vid stranden 

 af Vodla-floden, där Delphinium elatum blifvit funnen ^). Th. 

 minus hör till de mest karaktäristiska växter, som förekomma 

 i norra Ryssland. Jmf. Medd. XXVI pag. 181. 



4. Stellaria graminea ß hebecalyx. Af denna sällsynta 

 Stellaria anträffades flera exemplar i buskage vid stranden af 

 Koscha-floden (nära dess mynning) växande tillsammans med St. 

 graminea. — En f. glaucescens m. af denna hebecalyx, utmärkt 

 genom robustare växt, bredare, om St. holostea påminnande 

 starkt blågröna blad, anträffades nära byn Porog på en med 

 enris, viden, björk, m. m. bevuxen betesmark. Den växte i syn- 

 nerhet i skuggan af de låga, afbetade och nedtrampade bu- 

 skarna. — Bägge fynden ligga utom Fennoskandia. 



5. Viola Mauritii. Denna Fio/a-art beskrifves af Teplou- 

 chow i Bulletin de la société ouralienne VII 1. 2. pag. 24 — 36 

 efter exemplar samlade af honom vid lliinskoje i Permska gu- 

 vernementet. Samma Viola anträffades sommaren 1899 af Lind- 

 roth och mig flerstädes i nejderna strax öster om Fennoskandia, 

 nordligast i närheten af byn Tamitsa vid Hvita hafvet. Den 

 förekom i synnerhet i friska, bördiga, på kalkgrund hvilande lun- 

 der. Exemplaren öfverenstämma väl både med Teplouchov^s 

 beskrifning och med af honom vid lliinskoje samlade exem- 

 plar, som förvaras å botaniska museet härstädes. — Viola 

 Mauritii anträffades år 1891 af prof. A. O. Kihlman i Pet- 

 schora-dalen vid Ust-Pischma, och en, åtminstone mycket när- 

 stående Viola-iovm är tagen (1900) af mag. Odenwall i Trans- 

 baikalien, hvaraf framgår att arten eger en vida större utbred- 

 ning än hittills antagits. Det är ej heller omöjligt, att den ännu 

 kommer att uppdagas i de kalkrikare trakterna af Fennoskandia 



1) Jmf. Protokoll /x 1900. 



