I. X. 1904. Aro, Kertomus ornitologisesta matkasta Kokemäellä. 21 
kojen rientävän silloin sydänmaille »käräjille», joilla vanhukset 
tuomitaan kuolemaan ja surmataan. Siitä siis johtuu kansan 
mielestä se, ettei naakkojen lukumäärä pääse seudulla kasva- 
maan. Vasta niihin aikoihin, kuin kesantopellot kynnetään 
ja muokataan rukiin kylvölle, tulevat ne takaisin. Minun Ko- 
kemäellä ollessani näin ensi kerran naakkoja taas vasta elo- 
kuun 12 päivänä, jolloin niitä laskeutui, tunnettua kovaa melua 
pitäen, summaton parvi juuri kynnetyille pelloille nähtävästi 
auran nostamia toukkia syömään. 
Paraimpia lintuseutuja koko Kokemäellä on epäilemättä 
eräs Rouvanluoto-niminen saari keskellä Kokemäenjokea Risten 
asemalta jonkun verran jokea myöten alas. Tämä matala, 
puuton, runsasheinäinen saari on varsinkin vesilintujen ja kah- 
laajien lempipaikkoja, ja niitä vaanimaan keräytyv läheisille, 
havumetsää kasvaville vuorille huuhkaimia ja kanahaukkoja, 
jotapaitsi kalasääskiäkin näyttää siellä viihtyvän. Täällä teinkin 
paraimmat lyötöni. Niinpä ammuin 26 p:nä kesäkuuta siellä 
Machetes pugnaxin g:n ja löysin sen 4 munaa sisältävän pesän. 
Samaten ammuin siellä 6 p:nä heinäkuuta Telmatias majorin o, 
joka myöskin luultavasti siinä pesii, sekä 2 p:nä elokuuta Va- 
nellus cristatusen juuri lentokykyisen poikasen. 
Heinäkuun 3 ja 4 p:nä kävin laajalla ja runsassaarisella 
Sääksjärvellä. Sen lehtimetsäisillä, kivikkorantaisilla saarilla 
oli runsaasti tiiroja, kalalokkeja, selkälokkeja, harmaalokkeja 
ja rantasipiä sekä pikkulinnuista m. m. Lanius collurio sekä 
Fringilla montifringilla ja Fr. cannabina verrattain runsaasti. 
Vesilintuja ja kahlaajia oli sensijaan vähäsen, vaikka järven 
rantamat näyttivät kylläkin sopivilta niille asuinsijoiksi. 
Heinäkuun 13 ja 14 p:nä kävin n. k. Pitkällä järvellä, 
joka kuitenkin siihen aikaan muistutti hyvin vähäsen järveä. 
Ainoastaan kapea puron tapainen vesiuoma osoitti, että vettä 
niillä tienoilla juuri oli olemassa. Mahdollisesti siellä olisi vesi- 
lintuja ja varsinkin kahlaajia ollut, mutta kun siinä kasvaa 
lähemmä miehen korkuista saraheinää, ovat ne niin hyvässä 
suojassa, ettei niitä sieltä saa nähdäkseen. Sieltä palatessani 
kiersin itäpuolella olevien laajojen metsien kautta ja tapasin 
