38 Brenner, Taraxacum officinale-former i Finland. 5. XI. 1904. 
denna höst här i Helsingfors funnen form, den jag tidigare ej 
närmare iakttagit, nu få återkomma härtill. 
Som bekant torde vara, har C. Raunkiaer i Botanisk 
Tidskrift 25, 2, jämte det han redogör för några af honom an- 
ställda experiment med former af detta släkte och de särdeles 
intressanta resultat, hvartill han beträffande deras fortplantning 
kommit, därjämte uppställt några nya former. Bland dessa, 
hvilka lättast särskiljas på de olikheter ytterholkfjällen till form 
och riktning erbjuda, finnes, utom de hos oss förut kända T. 
officinale genuinum Koch (vulgare (Lam.), T. levigatum (Willd.) 
(erythrospermum Andrz.) och T. palustre (Ehrh.) (paludosum 
(Scop.), en med namnet T. intermedium Raunk. betecknad form, 
hvilken, att döma af diagnos och afbildning, synes öfverens- 
stämma med ofvan antydda af mig här i Ulrikasborgstrakten 
funna Taraxacum-form. 
Säsom af här nu framlagda exemplar, jämförda med auk- 
tors afbildning pag. 110 i Bot. Tidskr. framgär, igenkännes den, 
äfven som pressad, pä sina länga, smala och spetsiga ytterholk- 
fjäll (fig. e), hvilka, i stället för att såsom hos T. officinale f. ge- 
nuinum vara nedböjda till holkskaftet (fig. a), äro liksom hos den af 
mig tidigare ! särskilda var. patulum rätt utstående (figg. e, f), men 
därjämte är själfva holkbasen nedåt afsmalnande och litet utdra- 
gen, hvarigenom ytterholkfjällen stä nägot glest ofvanom hvar- 
andra i tydlig spiral (fig. e), icke såsom hos patulhon vid den tvära 
holkbasen tätt skifformigt eller i kanten nästan kranslikt anho- 
pade (figg. f, g). Bladen äro liksom hos öfriga T. offieinale-former 
nägot olika, endel, liksom det af Raunkiaer 1. c. p. 120 ai- 
bildade, nästan regelbundet djupt pardelade med nästan hel- 
bräddade, nedåt nästan halfmånformigt bågböjda trubbiga flikar, 
medan desamma hos andra åter äro mer utåt riktade, triangu- 
lära, tandade och spetsiga, stundom af båda slagen hos samma 
individ. Med afseende å formens systematiska värde uttalar 
sig Raunkiaer ännu ej med säkerhet, men anser den troli- 
gen vara en själfständig art. Ehuru intermediär emellan T. 
! Meddelanden af Soc. pro Fauna et Flora Fenn. 16, pagg. 111—113. 
