4. III. 1905. Norrlin, Några Hieracium: former från Åland. 75 
2. H. Lauren. 4 
Är af frk Laura Högman anträffad i samma trakt som 
föregående. Frodiga exemplar påminna till habitus ej obetydligt 
om H. sparstfolia Dahlst., och är närvarande form igenkänlig 
genom täml. helbreddade, något trubbiga stjälkblad, kort akladium, 
breda, triangulära, tunnt stjärnludna holkfjäll och gula stift. Eljes 
växlande till hårighet, färg m. m. På magra individer är akladiet 
ej sällan utdraget, holkarna bleka med fjällspetsen och rygg- 
kölen svartaktiga och med svag beklädnad: svagt hårbärande 
eller n. glatta utan glandler och med fin svag ludd; hos fro- 
diga exemplar äro holkarne svartaktiga med något tätare hår 
och ludd samt någon glandel pä basen. Hären stiga stundom 
öfver stjälkens midt, men äro i andra fall inskränkta till nedre 
delen, och sidoskott äro stundom hårbärande blott vid basen. 
Sd GANG OMM 
I aug. 1902 först anträffad på Äppelön samt i juli 1905 
insamlad därstädes och på Grönskär (i Hammarland) af fröken 
Laura Högman. Genom riklig härighet isynnerhet pa stjäl- 
kens nedre del och utdragna, groftandade, på undre sidan rikligt 
stjärnhåriga stjälkblad med utpräglad vigglik bas samt till be- 
tydande del kortskaftade igenkänlig från andra finska H. rigida. 
Eljes af mycket växlande utseende, beroende till stor del, som 
det tyckes, på skiljaktiga växtplatser, i vissa fall kanske äfven 
på formdifferenser. Sålunda är hårigheten begränsad till stjäl- 
kens nedersta del, bladen än synnerligen rikligt än helt spar- 
samt stjärnhåriga, deras färg någongång intensivt grågrön, tän- 
derna stundom måttligt stora, basen tvär delvis svagt omfattande 
och formen ehuru sällan äggr. rhomboidal. Nägongäng äro 
primärholkarna nästan oskaftade och holkfjällen växla från täml. 
smala, jämnbreda till något breda, triangulära. Vanligen äro 
sidoholkarna af svartare färg och beklädda med sparsammare 
hår, medan i stället de små gulknappiga glandlerna ofta i stort 
antal här uppträda. D:r H. Dahlstedt har i bref påpekat 
den likhet, som råder mellan närvarande form och A. obatrescens 
Dahlst., anseende dem dock skilda från hvarandra. I detta ai- 
