7. X. 1905. Palmen, Delphinus tursio Cuv. utanför Ekenäs. 9 
ma åt det. På skott sparades ej, omväxlande med kulor och ha- 
gel; omsider gaf sig djuret mot land vid Skogby (Harpar) sågs 
bryggor, tre km nordost om Lappvik. Den 2 okt. 1905 an- 
träffades delfinen här död, och blef kroppen genom försorg af 
disponent John Lillsunde tillvaratagen samt öfversänd till 
Helsingfors för Universitetets museum. 
Med särskild ifver synes djuret förföljts af tvenne arbetare 
från Ekö såg, Rask och Bremer, af hvilka den förre ytter- 
ligare lämnat några närmare uppgifter. Till en början kunde 
man komma djuret helt nära, på 2—3 stegs afstånd, hvarvid det 
med tämligen god fart simmade undan med ryggfenan i vatten- 
brynet. Men efter att hafvå blifvit anskjuten dök delfinen 
raskt ned och dröjde i djupet par tre minuter, innan den åter 
visade sig. Härefter släppte den ej närmare än 20—30 steg. 
På helt nära håll fick den en hel laddning hagel, som seder- 
mera dock visade sig hafva trängt endast inom skinnet. Den 
29 sept. sattes en mässingskula af 15 millim. diameter i ryggen 
framom fenan och samma dag på eftermiddagen tre spetsiga 
blykulor, dels i bröstkorgens vänstra sida, dels strax bakom 
hufvudet. Detta skedde mellan Danskog-Ekholm och Her- 
mansö. Efter detta måtte delfinen hafva tagit kosan tillbaka 
västerut. mot fast land, och blifvit något kraftlös, ty den 36 
sept. iakttogs densamma närmare Harpar såg af fiskare, som 
sluppo alldeles tätt intill; de funno sina utlagda nät följande 
dag vara något sönderslitna. Slutligen, sannolikt natten emel- 
lan den 1 och 2 okt., sökte den anskjutne sig i land. Delfi- 
nen anträffades sedermera pä morgonen sistnämnda dag vid 
Skogby såg. 
Enligt uppgift af hr Lillsunde låg det döda djuret in- 
vid sandstranden, med hufvudet mellan timmerspelsbron, som 
leder från sjön till sågen, och fyrskärningsbryggan, som le- 
der från sågen till sjön. Hit hade den dock ej såsom död 
drifvit i land, utan anländt lefvande. Ty där djuret låg hade 
det i sandstranden slagit med stjärten en grop af ungefär 1',, 
meters vidd och 1/, meters djup och därigenom på sätt och 
vis stängt in sig. Den bakut piskade sanden hade nämligen 
mot sjön bildat en vall, som jämte sågtimret hindrade djuret 
att från platsen taga sig ut på djupet. Smuts i form af lera 
