36 Palmén, Naturalhistoriens ställning i Finlands läroverk. 2. XII 1905. 
fullt upp att göra, blott ämnena få sin naturliga plats i läro- 
verken. 
På kompetenta sökande skall det icke heller bli brist, 
blott man ej på läraren ställer inhomogena fordringar. Men 
den ökade efterfrågan skall kräfva också för den pedagogiska 
utbildningen en häfstäng till: inrättandet af särskilda ötver- 
läraretjänster vid landets båda normallyceer. Det är ju icke 
allenast forskarekompetens, som erfordras, utan ock utbildning 
af undervisningsmetoder, enhetlighet vid samlingars anskaf- 
fande och vård, m. m. I dessa hänseenden måste ställas olika 
fordringar när det gäller folkskolan, de elementära klasserna i 
högre skolor och de högsta klasserna. 
Huru har det öfver hufvud varit möjligt att naturalhisto- 
rien i skolan kunnat under decennier trängas till den grad i 
bakgrunden, att den nått sin nuvarande otidsenliga ställning? 
Man svarar med en hänvisning till skolämnenas mångfald, sär- 
skildt språkens. Men utmönstra då hellre sådana läroämnen, 
som mindre än naturalhistorien lämpa sig för skolstadium! 
Och är ej en fundamentalvetenskap, som lär eleven i tid att i 
naturen iakttaga och tänka däröfver, värd åtminstone lika 
beaktande som ett enskildt språk, som enligt hvad erfarenhe- 
ten visar nog kan inläras senare. Att ryskan blifvit detta det 
mest dominerande språket, vilja vi endast delvis skrifva på vårt 
skolverks räkning. 
Landets styrelse måste utan tvifvel numera, i betrak- 
tande af de förändrade tidsförhållandena, vidtaga åtgärder, som 
åtminstone i någon mån bringa de sist antydda språkmiss- 
förhållandena ur världen. Men styrelsen bör jämväl nu hålla 
ögonen uppe i afseende å ett annat missförhållande, som kan- 
ske hittills legat skolöfverstyrelsen alltför nära för att alls bli 
märkbart, än mindre af densamma afhulpet. 
Naturalhistorien har i skolan kommit att intaga en så 
onaturlig ställning helt enkelt därför, att inom själfva skolver- 
kets centrala styrelse icke någonsin funnits någon enda leda- 
mot, som skulle kunnat fullt förstå denna vetenskapsgrens be- 
tydelse såsom uppfostringsmedel och föra dess talan. 
Denna brist och dess naturliga följder hade jag för flere 
år sedan tillfälle att framhålla för skolverkets dåvarande högt 
