118 Sundvik, Takttagelser i afseende ä Volucella pellucida. 7. IV. 1906. 
Jag fann emellertid, att humlorna, som i början ofta vi- 
sade sig vid ut- och inflykt, blefvo allt sällsyntare. Till en bör- 
jan skyllde jag detta på den mängd småfågel, som vistades i 
trädgården utanför fönstret. Slutligen, fruktande det värsta, 
uttog jag boet och lossade betäckningarna. I det mullager, hvar- 
med jag betäckt lädaus botten, fann jag resp. 8 och 9 larver af 
det slag jag förut omnämnt, men de voro nu så godt som 
orörliga, tjocka som korfvar. Fabre kallar dem ock i detta 
stadium ,,porcs-épics". De voro sålunda färdiga för förpupp- 
ning. — Af humlekokongerna fanns ingen ny generation. Alla 
kokongskal voro genombrutna; af resterna i ett par af dem 
kunde man sluta, att humlelarven redan närapå fullt ut- 
vecklats. 
Det är samma observation, som jag iakttagit vid genom- 
sökande af alla de af mig sedermera funna humlebona. Sär- 
skildt upplysande var ett fall, hvarom jag vill skildt nämna. 
Boet upptäcktes i början af augusti, således efter slåttern. 
För att hindra dess ödeläggande genom kråkor och kreatur 
täckte jag det med en gammal, söndrig trälåda, hvilken vid 
vackert väder borttogs för den tid jag kunde vistas i närheten. 
Detta bo var synnerligen humlerikt. Många minuter för- 
gingo icke utan att humlor sågos flyga ut och in. Den gamla 
visen sågs vid vackert väder ifrigt syssla på boets tak, noga 
riktande torra stån o. s. v., som råkat i olag. Jag gjorde mig 
goda förhoppningar om en god skörd af vax och honing från 
detta bo. 
Snart inträffade här samma företeelse som jag förut iakt- 
tagit, — innevånarnes flykt blef allt sällsyntare. Då jag slut- 
ligen icke sett visen på flere dagar, beslöt jag mig för boets 
uttagande. Visen låg död i midten af boet. En nyss ut- 
krupen arbetshumla af minsta storleken, hvilken blott med svä- 
righet kunde röra sig, var numera enda återstoden af boets 
legitima befolkning; men dessutom funnos 1 boets nedre lager 
omkring 8 Volucella-larver. Ej ett spår af honing eller vax 
kunde upptäckas. Kokongerna voro öppnade och tömda. 
Då nämligen arbetshumlans lifstid (Hoffer, Hummeln 
Steyermarks) varar blott 20 å 30 dagar, är det tydligt, att, 
då inga nya invånare tillkomma, bonas befolkning snart skall 
