160 Sundvik, Biologiska iakttagelser angående humlorna. 13. V. 1906. 
emellan de kala, undre delarna af enstammarna och alarna, 
slutligen pä skuggsidan om gärdet. I allmänhet väljes, där 
det är möjligt, en ät N vettande sluttning, hvarjämte orten 
för vägen alltid valts nära den linje, där sluttningen öfver- 
gär till horisontal mark. 
Såsom af en för Sällskapet visad skiss synes, befunno 
sig ängsmarker i alla riktningar af humlevägarna, såväl vid änd- 
som begynnelsepunkterna. Det kan väl därför antagas, 
att humlorna under sin flykt frän betesmarken till bona sä- 
lunda söka dölja sig. Vid denna tid (augusti 1905) voro 
de odlade ängarna fullsatta af blommande Odontites rubra, 
hvilken talrikt besöktes af humlorna. 
