10 Häyren, Kampen emellan rönn och tall. 6. X. 1906 
blifvit helt smä och slutligen förtorkat (resp. 2 och 4 dm länga 
och vid basen omkr. 1 cm i diam.). Det femte skottet växte 
ut åt sidan till en omkr. 2 m lång gren. Både ofvanom och 
nedanför detta ställe finnas grenar af såväl första som högre 
ordning, hvilka dels böjt sig undan rönnen, dels till följd af 
dess beskuggning blifvit helt korta och lidande eller alldeles 
förtorkat. 
Än mer instruktiv var en högre upp i dalsänkan ungefär 
midt emellan de båda sluttningarna belägen grupp af en rönn, 
en tall och en brakvedsbuske. Afständet mellan rönnen och 
tallen var på marken 1 m, mellan rönnen och brakvedsbusken 
nära 2 m och mellan den sistnämnda och tallen 1,4 m. Rön- 
nen bestod af två rotstammar, hvilka vid basen voro resp. 9 
och 6 cm i diam., och af hvilka den kraftigare befann sig när- 
mast tallen. Den var vidare nära 1 m högre än sin granne 
och sände talrika, löfrika grenar in 1 dennas krona. Tallens 
stam böjer sig redan under sjunde året (diam. 4 cm) något 
litet, under åttonde (diam. 2,5 cm) och nionde (diam. 1 cm) 
åren däremot rätt betydligt i riktning från rönnen. Under 
tionde året borttorkar slutligen toppskottet, hvilket för öfrigt 
icke lidit af något yttre våld och ej heller synes angripet af 
insekter. Det tionde årets sidoskott äro två, det ena 1 dm långt 
och det andra, som sommaren 1905 fungerade såsom topp, 
omkr. 4,5 dm. På den nya toppen funnos två våningar tills 
vidare väl utvecklade grenar. Af de lägre ned befintliga gre- 
narna voro endast de väl utvecklade, som vuxit i riktning från 
rönnen. De rakt mot rönnen vända grenarna hade, efter det 
de vanligen i mer eller mindre skarp vinkel böjts från denna, 
till stor del förtorkat eller åtminstone blifvit helt små. Många 
hade borttorkad topp, och i detta fall hade en gren af andra 
ordningen intagit toppens plats. Egendomlig var en lång och 
spenslig sådan gren. som böjt sig hit och dit emellan rönnens 
grenar, men ännu icke funnit vägen ut till ljuset. De grenar 
slutligen, hvilka från hufvudstammen utgått i en riktning vin- 
kelrät emot de förut nämnda, hade äfven de för det mesta 
böjts ut mot ljuset och därför vanligen blifvit relativt korta. 
— Brakvedsbusken stod på relativt långt afstånd från tallen 
och hade icke utöfvat något större inflytande på dennas växtsätt. 
