72 Brenner, En af namnförbistring hotad Taraxacum-form. 2. II. 1907. 
ytterholkfjäll korta, äggrundt jämnbreda, breda, trubbiga, raka 
eller svagt böjda, vågrätt utstående — uppräta, alltså så vidt 
möjligt lika med afseende å de anförda karaktärerna, hvarjämte 
såväl de af Dahlstedt som Lindberg bestämda exemplaren 
af tenebricans öfverensstämma med mina exemplar af patulum. 
Hvardera har dessutom pollenförande ståndare. Dessa två 
namn äro sålunda tydligen synonyma. 
Då vidare enligt Dahlstedt T. intermedium Raunk. vore 
ett tidigare namn för *tenebricans Dahlst., och denna sistnämnda 
utbrutits ur den kollektiva T. Gelertii Raunk., sä blefve äfven 
dessa två namn, det sistnämnda dock endast ex parte, synony- 
mer till det äldsta namnet patulum, mot hvars användande 
för denna form tills vidare ännu icke något skäl kunnat anföras. 
Hvad för öfrigt namnet T. intermedium Raunk. beträffar, 
synes mig dess synonymi med *tenebricans Dahlst. och följ- 
aktligen äfven med patulum Brenn. vara minst sagdt tvifvelaktig. 
I Botanisk Tidsskrift 25, 1903, sid. 123, omtalar ©. Raunkiaer 
„Individer, som med Hensyn til de ydre Svöbblade, hvis For. 
skelligheder afgav det ledende Kendetegn ved Artsbestem- 
melsen, stod midt mellem T. vulgare och T. Gelertii; eftersom 
disse Individer lignede mest T. vulgare eller T. Gelertii, hen- 
förtes de etter bedste Skön til den ene eller den anden af 
disse Arter; Afgörelsen var imidlertid ofte utilfredsstillende. 
Jeg pröfvede derfor att opföre den omtalte Mellemform som 
en selvstendig Art, som jeg kaldte T. intermedium“, alltså tyd- 
ligen icke T. Gelertii eller den inom denna enligt Dahlstedt 
inbegripna *tenebricans, utan en själfständig art, en mellanform 
emellan 7. vulgare och T. Gelertü. Tillika hänvisar han till 
den afbildning af denna forms holk, sid. 110, fig. 1 b, som af 
mig vid sid. 40 i Sällskapets Medd. 31 ätergifvits. Denna af- 
bildning, hvilken öfverensstämmer med diagnosen sid. 139 1 Bot. 
Tidsskrift: Sguamis involucri exterioribus lineari-lan- 
ceolatis divaricatis velrecurvis, utvisar vidare, att Raun- 
kiaer här med sin T. intermedium afser en form, hvars ytterholk- 
fjäll till formen äro långa, smala, spetsiga och S-formigt böjda sä- 
som hos T. vulgare, icke korta, äggrunda — äggrundt lancettlika 
såsom hos 7. Gelertii och den af honom enligt Dahlstedt, 
som ofvan nämndes, däruti innefattade *T. tenebricans Dahist. 
