96 Forsius, Bidrag till kännedomen om Finlands Chalastogastra. 2. III. 1907. 
en 9 från Lappland (Blank), det senare exemplaret utan när- 
mare lokaluppgift. 
9. Tr. sericea Konow. Ann. Mus. Zool. Acad. Sc. S:t 
Petersbourg, Vol. 8, p. 115, 1903. — Står närmast Tr. vitelline 
L. och har abdominalsegmentens dorsalsida frän och med det 
tredje segmentet med kort, nedliggande, sidenglänsande be- 
häring samt det sista dorsalsegmentet baktill afsmalnande och 
afrundadt utan tydliga bakhörn. L. 13—20 mm. Beskrifven 
från Sibirien, hvarifrån B. Poppius jämväl hemfört exemplar. 
Det är därför något oväntadt att hos oss påträffa denna art 
och därtill så pass sydligt som 1 Ab. 
En I 19. VI. 04, och en o 20. VI. 04, i Karislojo Suur- 
niemi (ipse!). 
10. Cladius erassicornis Stephens. Ill. Brit. Ent. Mandib., 
Vol. 7, p. 28, 1835. — Står närmast vår finska Cl. pectinicornis 
Fourcr. och den mellaneuropeiska Cl. hyalinopterus Knw. Den 
är till och med sä nära besläktad med den förstnämnda, att 
R. v. Stein säger sig icke kunna skilja samtliga individer af 
dessa tvenne arter. Emellertid anses de fortfarande såsom 
skilda arter och synas för öfrigt hafva ett i någon mån olika 
lefnadssätt. Enligt Konow skiljes Ol. erassicornis Steph. (Knw) 
på grund af baktarserna, som äro något kortare än tibian, och 
tredje tarsleden, som knappast är hälften längre än den fjärde. 
Från CI. hyalinopterus Knw skiljes Cl. crassicornis Steph. för 
öfrigt lätt på grund af vingarna, som äro svagt rökiga med 
ljusare bas och spets. Hos CI. crassicornis Steph. afsmalnar 
dessutom hufvudet ej bakom ögonen. Hvad vingfärgen vid- 
kommer, måste emellertid uttryckligen anmärkas, att den bör 
bedömas på relativt färska exemplar, emedan den mörka färgen 
bleknar efter någon tids förlopp så starkt, att vingarna efter 
några år blifva alldeles genomskinliga. Detta är framför allt 
fallet, ifall samlingen utsättes för direkt solljus. L. 5—6 mm. 
En 9, 15. VI. 06, Hammarland. Kyrkobyn (ipse!); en 9, 
4. VII. 06, Jomala Prästgården (ipse!); ytterligare en 2, 7. VIL. 
06, Jomala Södersunda (ipse!). — Larven är hittills obeskrifven. 
Lefver måhända på Rosa, enär samtliga ofvannämnda exemplar 
togos på rosenbuskar. Arten har en vidsträckt utbredning i 
Europa och torde knappast saknas i våra södra provinser. 
