126 Ordförandens årsberättelse. 13. V. 1907. 
att han själf gjort ofantligt mycket. Antalet arter är sedan 
Wittrocks tid så godt som fördubbladt. Detta arbete kommer 
att vara den grund, på hvilken oedogoniacé-studiet under 
åtminstone ett halft sekel, sannolikt längre, kommer att 
bygga. Dessa värdefulla egenskaper beaktades af Académie 
des sciences i Paris, som år 1902 tilldelade detsamma Prix 
Desmazieres, hvilket utdelas för det under året utkomna arbete, 
som mest bidragit till kännedomen om kryptogamerna. I för- 
bigående må nämnas, att af nordiska forskare W. Nylander, 
S. 0. Lindberg och Jakob Eriksson erhållit samma pris. 
Äfven Finska Vetenskaps Societeten ihägkom detta arbete vid 
utdelningen af prisen ur Längmanska fonden år 1904. 
En ur detta arbete utbruten del under titel ,, Beiträge zur 
Kenntnis der Oedogoniaceen* använde Hirn som specimen för 
filosofelicentiatgrad, hvilken han vann 1901. Nu hade man 
väntat, att han skulle söka vinna anställning vid universitetet, 
där han med sin vetenskapliga anläggning varit alldeles på sin 
plats, men han afböjde ett förslag i sådan riktning och före- 
drog att verka som skollärare vid lyceum i sin herastad. Till 
en del var detta väl orsakadt af familjeförhållanden, till en 
del berodde det af hans mycket stora anspråkslöshet — ty 
denna egenskap besatt han i ovanligt hög grad. 
Af sin verksamhet som kollega vid Jyväskylä lyceum blef 
han snart mycket intresserad, och bland hans elever finnes icke 
mer än ett omdöme om honom som lärare och människa. Han 
fattade den stora betydelse som åskådningen har vid natural- 
historieundervisningen och var efter hvad jag tror den första 
elementarlärare i Finland, som till sitt lyceum anskaffade en 
skioptikonapparat och konsekvent använde den samt äfven 
försökte intressera andra lärare därför. Äfven drog han för- 
sorg om anskaffande af samlingar för undervisningens behof, 
och dessa höll han i utmärkt skick, liksom allt hans görande 
präglades af sinne för ordning och prydlighet. 
Näst efter botaniken intresserade honom geografin. Redan 
under sin exkursion till Kuusamo 1893 sysslade han med geo- 
grafiska iakttagelser och publicerade en del höjdbestämningar 
i Geografiska föreningens tidskrift. I denna förening var han 
1895—96 sekreterare. Som pedagog fick han ytterligare anled- 
mui 
