173 31 



maalte være deri, at en Misdannelse, og altsaa noget i Reglen 

 Ualmindeligt netop skulde først frembyde sig for Iagttagelsen, 

 vil falde af sig selv bort, saasnart det kan godtgjores, at Mis- 

 dannelser hos Fiyndrene ikke ere sjeldne og at denne Form 

 deraf endog temmelig hyppigen findes hos dem, især hos Uvar- 

 rene. At dette er Tilfældet, mener jeg de følgende Opteg- 

 nelser tilstrækkeligen ville godtgjøre. Lidt mere udvoxne Indi- 

 vider af en slig Misdannelse er det saaledes vi finde ud- 

 føriigen beskrevne og i Omrids afbildede af ScMeep i Isis for 

 1829 Taf. III fig. I og 2 under Benævnelsen Pleuronectes maxi- 

 mus duplex (S. 1049 — 1092) efter tvende d. 15de Juli og 19de 

 August i Østersøen nær Slien fangne Individer af 9" 9'" og 

 7" 6'" Længde; begge vare ensformig farvede paa de to Sider*), 

 og ligesaa vare begge Sider forsynede med de Hudpigge, der 

 karakterisere Arten , medens der i Kjødfylden eller Muskulaturen 

 heller ikke var den sædvanlige større Forskjel imellem Øiesiden 

 og Blindsiden; Rygfinnen gik endeligen ikke forbi det øvre Øie, 

 men kun til dette, og dette Øie laae i selve Hovedets Midllinie, 

 eller i Issen. Idet Øiets Stilling de7' ligesom satte Grændse 

 for Rygfinnen, bøiede denne sig i et halmaaneformigt Udsnit 

 ud over Øiet. Hovedet var i Profil kjendeligen smalere eller 

 lavere end hos en almindelig Pighvarre, ligeledes paa Grund af 

 Øiets Stilling. Det er umiskjendeligt, at den lille Donovanske 

 PL cyclops staaer i disse Henseender midt imellem det saa 

 langt yngre Malmske Exemplar og det saa langt ældre Sehleepske, 

 og alle tre tilhore een Formrække. Allerede af Schleep erfare vi 

 iøvrigt, at hans to Exemplarer ikke vare enestaaende (S. 1052), at 

 lignende Individer ogsaa saaes »vorigen Sommer einigemal in den 

 Kiichen unter mehreren Steinbulten und verspeist worden«. Fra 

 de brittiske Kyster ere disse iMonstrositeter iblant Hvarrerne, 

 med Øiet midt i Panden og Rygfinnen i en Bue udover det. 

 Zoologerne vel bekjendte af Yarrells British Fislies; thi i alle 



*) Kun paa den enes Gjællelaag var der en hvid eller gulhvid Plet af en 

 Qvadrattommes Storrelse paa Blindsiden. 



