44 186 



taget under sin Varetægt dels for en ensidig Nyttes dels for 

 iMorskabs Skyld, og i disse Øiemed sogt at formere dem). Vi 

 kunne derfor ikke undre os over, om endel af de her berørte 

 Monstrøsiteter hos Flynderne, saafremt de ikke maatte indvirke 

 hæmmende paa Forplantningsredskaberne, ligeledes med Lethed 

 vilde gaae i Arv, og at Ynglen deraf vilde kunne bestaae og 

 fremhjælpe sig, idetmindste naar ikke Misdannelsen forstyrrede 

 tillige Evnen til at søge Fode, hvad hverken Vrangsidetheden, 

 Albinismen eller Cycloplen synes i nogen kjendelig Grad at 

 gjore. Men her er det netop at den faste Bund under vore 

 Fødder svigter os, og delte er saameget beklageligere, som disse 

 Spørgsmaal for Øieblikket have en stor Betydning, større end 

 nogensinde før. Jeg behøver kun at henvise paa en besyn- 

 derlig Elelleflynderform fra vore nordligste Have, for at det paa 

 eengang skal springe i Øinene, hvor forladte vi i saa Henseende 

 staae. 



Det er naturligvis den nordiske Hippoglossus pingvi's {Fabr.), 

 hvorlil jeg her sigter. Paa denne mindre Helleflynder henledte 

 O. Fabrichcs Opmærksomheden, først i sin Fauna gronlandica 

 under Navnet FL cynoglossusUnn.^ i den urigtige Forudsætning 

 at det kunde være denne Art; senere i Vid. Selsk. Skrift. 1824 

 3 R. I. B. S. 43—49, da han havde erkjendt denne Feiltagelse, 

 under Navnet Pleuronectes pingvis. Sidste Sted leverede han 

 en udførligere Beskrivelse af den; og siden den Tid har visselig 

 ingen Naturforsker tvivlet om, at det jo maatte være en god og 

 naturlig Art, der ved mange og iøinefaldende Karakterer var 

 skilt fra den sædvanlige Helleflynder, Hippoglossus vulgaris^ der 

 forresten forekommer i de samme Have og tildels paa de selv- 

 samme Localileter, paa hvilke PL pingvis fanges og fanges i 

 Mængde. Denne, den mindre eller saakaldte fede Helleflynder, 

 Grønlændernes: Kalleraglek eller Netarndrah (o: den lille Ne- 

 tarnak el. Helleflynder) forekommer vel kun spredt, eller kun 



