6 148 



Det Typiske i Slraakljrenes T^ygning er i Grunden en Indforclse 

 af et flersidigt Ligevægtssyslem imellem et storre Antal af slrængl 

 symmetriske Dele; de synes kun stillede om en Kropaxe, men 

 ere i Virkeligheden stillede paa begge Sider af en Midtplun, og 

 Delene paa samme Side af denne ere bragte indbyrdes i Lige- 

 vægt med hinanden. 



Ilos de fleste Flyndre er det den ve??5^re Side, der er Blind- 

 siden, den Jioi're , der er Øiesiden — saaledes hos de sædvan- 

 lige i^/ywt^re (Flatessa: Rodspatten, Skrubben og Sletten og alle 

 deres nærmest Beslægtede), saaledes ogsaa hos Helleflyndrene 

 [Hippoglossus) og Tungerne (Solea); men hos enkelte Former 

 af Flyndre er det omvendt den hoire Side, der er den Minde, 

 og den venstre, der er farvet og bærer Øinene, f. Ex. Pig- 

 hvarrerne, Slethvarrerne og alle andre Hvarre^ormer [Rhomhus], 

 samt hos Hvartungerne eller Flagusiæ*). Men om det end- 



') Det er il<ke aliene i Egenskab af Jyde, at jeg udtaler og skriver disse 

 Navne som: »ITvarre«, »Pighvarre« eWer »Pighvarr«, "Slethvar7'e« o. s. fr. 

 Prof. Krøyer, Danmarks Fiske II B. S. 405 — 428, skriver « Pigcarre« og 

 »Sletvarre« , samt kalder Slægten selv oVarre« , idet han derlios S. 428 

 erklærer: »For den af Molbech antagne Skrivemaade: »Pigvarc og »Pig- 

 hvar' synes der mig neppe at være tilstrækkelige Grunde«. Ålolbechs 

 Skrivemaader stemme med Videnskabernes Selskabs Ordbogs og ere for- 

 modenligen tagne derfra, men disse ere igjen tildels stottede til Wuds 

 Oversættelse af Cuviers Dyrhistorie. Den forste Skrivemaade »Pigvare« 

 er ligesom »Sletvare« al ansee for een af de mange Udtaler, som de dan- 

 nede Klasser nu og da »uforvarendes« have optaget fra Kokkepige-Dansken. 

 Den sidste Form med det indskudte h anseer jeg for at være rigtig. 

 Dels stemmer den vel med Benævnelserne for disse F"isk i det svenske 

 Sprog: »Hrarf«, »Pigghvarf« o.s.v., og dels er det den Form, der gaaer til- 

 bage igjennem de ældre danske Ordsamlinger. Nuclei latinitatis fra 1763, 

 1744 og 1733 (editiones 6*^, 4'« og 3''") have saaledes sladigen »Pig- 

 hvarre« eller »Piighvarre« ; Stephanii f^omenc\alor fra 1738 har »Pighvar«, 

 medens Dictiouarinm Ileriovianum har »Pighuarde« ; Jonas Thnersen i 

 sin latinsk-danske Ordbog 1.079. og Vocabularium reniin omiiiiiin 15G1 

 har »Pighiiar« ; i denne Form skrives Ordet ogsaa i libellus vocuni Lati- 

 narum af Eenricm Faber (Malmogius). — Fremdeles taler ogsaa Etymo- 



