XXX INLEDNING: 
men och pekfingret stryker man buken och sidorna 
sakta nedåt från bröstet mot anal-öppningen. Ar rom- 
men mogen så rinner den ut och faller i kärlet, man 
förnyar strykningen tills all rommen utrunnit; gör den 
motstånd så är den ej mogen, och då bör man låta 
fisken gå i en sump, innan man ånyo försöker. Sedan 
rommen fallit i kärlet och der ligger utspridd på bott- 
nen, tager man mjölkfisken och förfar på samma sätt, 
då mjölken rinner ut som tjock grädda och upplöser 
sig i vattnet, hvari man sedan rörer litet, för att mjöl- 
ken skall komma i. bering med alla rormkornen. Efter 
några minuter äro dessa befruktade. Sedan detta skett 
böra de läggas i en passande Behållare, som är ned- 
satt i vallen, der de förblifva för att utkläckas. Som 
vi sett brukade JacoBi dertill en träholk, Remy och GÉumy 
begagnade sig i början af en fyrkantig trälåda, (Haxo 
p. 54), men sedan nyttjade de en rund ask af förtent 
jernbläck af omkring 6 tums diameter och 3+ tums 
höjd, på sidorna och locket genomborrad med små 
runda hål; andra ha glvit den en annan form och 
några skola ha begagnat dertill af videspön gjorda kor- 
gar, som nedsänkas, 1 vattnet. Sedan ungarna blifvit ut- 
kläckta, förblifva de i Behållaren tills magblåsan för- 
svunnit, hvarefter de börja söka sig föda 1 vattnet. 
Man utsläpper dem då. Man har föreslagit att för Lax 
och Forell-ungar skalla grodrom till föda. Man bör då, för 
sådant ändamål, plantera ätliga grodan (Rana esculenta 
Skand. F:na 3 sid. 88), ty vår vanliga groda (Rana tem- 
poraria F:na 78) leker så tidigt alt dess ungar redan äro 
temligen stora, innan Lax- och Forell-rommen utkläckes. 
Vill man plantera fisk i ett vallen, som är mer 
eller mindre aflägset från det ställe, der lekfiskar kunna 
fås, så kan man dertill använda flera metoder: 4) Man 
kan forsla en eller två eller flera lefvande fiskar med 
mogen rom och mjölke, | vått gräs eller mossa, och 
skulle de dö under vägen, så betyder det mindre ty 
