Xl INLEDNING. 
gå vid den kalla årstidens analkande ned på djupa 
ställen i sjöarna, och stå der vid sjelfva bottnen tätt 
sammanpackade; på samma sätt säges Makrillen  till- 
bringa vintern; nästan alla slags fiskungar, mer ömtå- 
liga för kölden än de gamla, söka det ljummare bräckta 
vattnet, och ålarna lägga sig i bottendyn, merendels i 
samma slags vatten. Likväl äro fiskarna icke på långt 
när så känsliga för temperaturförändringar, som de högre 
djurorganismerna och somliga kunna till och med, som 
förut nämdes, frysa till stelhet, utan att lifvet deri- 
genom utslocknar. Men just derföre att fisken är, så 
alt säga, försvarslös mot inflytandet af det omgifvande 
medium, vattnet, och beror helt och hållet af dess be- 
skaftenhet, blir det också en nödvändig följd att detta 
utöfvar en vida större imverkan på honom än luften på 
de djur som deraf omgilvas, men mot hvars inflytelser. 
de mera skyddas. Hos fiskarna åstadkommer den olika 
beskaffenheten af det vatten, hvari de lefva, så stora 
förändringar, att Naturforskaren ej sällan står villrådig 
om han har för sig skilda arter eller blott af yttre in- 
flytanden ändrade former af samma art. Genom erfa- 
renhetsrön är ådagalagdt att den breda mörkgröna 
Rudan, sådan hon förekommer 1 sjöarna, förvandlas i 
smärre dammar, inom ett årtionde, till den mycket mer 
långlagda gulfärgade Dammruddan; Lazarna från skilda 
insjöar, som hafva samma utlopp i hafvet, visa olikheter 
som genast falla i ögonen; Sillen är från somliga hafs- 
bassiner mer undersätsig, bred och småhufvad, från 
andra mer långlagd smärt och med längre hufvud, och 
i allmänhet så olika i skilda trakter, att fiskaren genast 
ser från hvilket håll den sill kommit, som fastnat i hans 
näl; ännu större skillnad är mellan Sill från mer skilda 
lokaliteter t. ex. Östersjön och Vesterhafvet. Afven är 
stor skilnad mellan Rödspättan i Östersjön, som har 
fjällen i kanten väpnade med taggar, och samma fisk 
i Kattegat och Nordsjön, med släta fjäll. Den så kal- 
