506 SILL-FISKAR. 
4:to) till den trakt, der fiskarna äro födda, dit gå 
de sedan årligen och fortplanta sig der, då de blifvit 
mogna. 
5:to Man bör derföre framför allt skona ynglet 
och den omogna fisken, och endast taga den mogna. 
Bortfiskas äfven den omogna, förstör man så i grund 
fisket i en förut fiskrik trakt, att det aldrig mer kan 
der återställas. 
Dessa satser, som för 26—28 år sedan här fram- 
lades, ansågos blott för theoretiska hypotheser vid hvilka 
intet afseende borde fästas. För att bekämpa dem och 
hindra deras användande på vårt förstörda sillfiske, sat- 
tes alla medel i verksamhet: grinet, hotet, maktspråket, 
förvrängningen af ord och meningar; och den för Sverige i 
statsekonomiskt afseende så högst vigtiga frågan drogs 
ner och behandlades som en lumpen partisak +). Emel- 
lertid har den, som först här framlade nämnde satser, 
i sednare åren fått en visserligen icke oväntad, men 
dock särdeles välkommen bekräftelse på dem, äfven 
från andra vidt aflägsna trakter af hafvet. I XX:de 
Bandet af Cuvirs och Vacescienses verldsbekanta Histo- 
ire naturelle des poissons, Paris 1847, således 20 år 
sednare än ofvannämnda satser här blifvit offentligt 
framlagda, yttrar sig H:r Vacescienses sid. 47: ”Våra 
torg i Paris förse sig med färsk sill, fiskad i kanalen 
och afsänd hufvudsakligen från hamnarna vid Dieppe 
och Calais. Till hvardera af dessa hamnar föras fisk- 
fångsterna ur bassinerna af den ocean, som omger dem. 
Hvar och en af dessa bassiner måste hafva en egen 
varietet af sill FF); ty fiskhandlarena veta ganska väl 
vid påseendet att urskilja, hvarifrån dessa fiskar kom- 
”) Men detta hörer till Svenska fiskeriernas historia, 
hvilken ej skall uteblifva ”om Gud förlänger våra dar.” 
"") Ordagrannt det samma som här ofvan blifvit ci- 
teradt. 
