VANLIG SILL. 511 
följes af hundratals hvalar, som spruta vatten i form 
af ånga högt i luften, så att, enligt fiskarenas försäkran, 
hafsytan står som en tåga. Andra liknade denna syn 
vid en mängd rykande skorstenar. Sedan sillflottan skri- 
dit fram mot kusten, lägra sig hvalarna der utanför 
1 en halfeirkel och gå af och an. Stimmar afsöndra 
sig från sillflottan och gå in i fjordarna för att leka. 
Sillen står då tätt packad från hafsytan ända ned mot 
bottnen. Sedan hon lekt är vattnet hvitaktigt af den 
mängd mjölke, hon fällt. 
Den Norrska sommarsillen (sid. 496) går till vid 
helt andra kuster af Norge än den förra. Enligt Tvr- 
nes Statistik (Christiania 1848 s. 61) skall hon mest 
gå till vid en sträcka af de nordanfjällska vestkusterna, 
isynnerhet i Nordmöre, Fosen och Namdal. Hon före- 
kommer äfven fläcktals vid kusterna af Nordlanden och 
Finmarken. Denna slags sill liknar, som förut är nämdt, 
mest Kullasillen och skall liksom denna närma sig kus- 
terna i Juli och Augusti månader och leka i September 
och Oktober. Hon är vanligen mycket fet, stundom 
ännu fetare än Kullasillen, och likasom denna tillhör han 
icke oceanen, utan synes hafva sina stationer inom skä- 
ren och holmarna. 
Gå vi åt södra delen af Östersjön utan för Abe- 
kås, der sillen är blott 3—9 tum lång, så finna vi 
att äfven hon, likasom Kullasillen, leker vid Michaéöli 
tiden och fortsätter merendels i hela Oktober månad, 
men mycket sällan ända ini November. Men det för- 
tjenar anmärkas att här finnes äfven sill, som leker 
om sommaren, sist i Maj och först Juni. Denna är 
något mindre än den som leker om hösten, eljest full- 
komligt lik den +). Det påstås att man först de sed- 
naste 4—5 åren märkt detta. I Juli månad ser man 
”) Det är märkligt att hon i allt detta liknar en delaf 
Strömmingen 1 Stockholms skärgård. Se nedanför. 
