VANLIG SILL. 513 
slutande med not (sillvad, strömmingsnot) eller ock 
efter omständingheterna med ena eller andra slaget. 
Att här beskrifva dem alla vore för vidlöftigt; de flesta 
äro på många ställen beskrifna. Jag vill i korthet an- 
föra några af dessa ställen: 
1:mo). — Sillfiske med sillvad: Se Niss. Handl. rör. 
sillfisk. sid. 64. 76. — Sillfisk. i Bohusl. Götheb. 
1822 sid. 4. — Exrstr. Praktisk Afbandl. sid. 
19— — — med strömmingsnot, Susvew. Berätt. 
om fisker. s. 32. 
2:do). — Sillfiske med sättgarn Niss. Handl. rör. sillf. 
p.750. 61 Ers. Prakt. Afhandl' sid 16— — 
för Strömming Susvew. Berätt. sid 30. 
I södra delen af Östersjön t. t. vid Abekås fiskas också 
sill med garn, aldrig med uot. Dessa sillgarn hålla 
32 maskor på alnen eller & tum mellan knutarna. 
Hvart garn är 12 alnar djupt och 48 alnar långt. I 
öfra sidan är en lina med vidfästade korkträ till flöte, 
i nedra en simme, hvari sitta hankar af £ alns längd, 
i hvilka fästas stenar, stora som hönsägg, kring 16— 
18 vid hvart garn. Dessutom upprätthållas garnen af 
grankubbar af + alns längd, hvilka flyta på vattnet och 
från hvilka linor gå ned till garnlinan; dessa kunna för- 
längas eller förkortas eftersom sillen går; djupt eller lågt. 
Med dessa garn fiskas här vanligen året om, utom 
i Januari och Februari månader. För den större sillen, 
som går djupare än den mindre, har man börjat göra 
garn med större maskor. Om våren går den blott på 
I famn, om sommaren och hösten på 3—4 famnar; 
den större på 6—7 famnars djup. 
Något om de olika fiskmethoderna och särskilt om Bo- 
huslänska sillfisket. 
Sedan man nu fullkomligt öfvertygat sig derom, att 
sillen ej öfvergifver den trakt, der hon som yngel vistas, 
och att hon återkommer till samma ställe, der hon sjelf är 
född, för att fortplanta sin afföda, sedan hon dertill blifvit 
