532 SILL-FISKAR. 
II. p. 322.) — The anchovy YARR. Brit. fishes I. p. 
247 med fig. Engr. encrasich. JENYns Brit. Vertebr. 
p. 439. — L'anchois vulgaire VALENCIENNES Hist nat. 
des poiss. XXI. p. 7, pl. 607. — Der Ansjovis BLocH. 
Fische I. 2, pag. 242 pl. 30, fig. 2 (ej god. — Sv. 
Ansjovis. 
Beskrifning: Kroppen långsträckt, mer trindlagd än 
hos de föregående; ryggsidan bred och trindad, äfven 
huksidan trindad, men smalare och utan köl. Största 
höjden mycket mindre än hufvudets längd, (ej fullt 3 
deraf) innehålles kring 7+ gånger i totallängden; tjock- 
leken nära + af höjden. Hufvudet, som innehålles kring 
43 gånger i hela längden, är kilformigt, på sidorna 
hoptryckt, isynnerhet nedåt och framåt, der nosen, som 
är starkt hoptryckt och spetsig, står långt fram öfver 
munöppningen. Denna är mycket stor, nästan hori- 
sontel, ofvan begränsad af långa räta oeh jembreda 
öfverkäksben, och framom dessa af mycket små och 
korta mellankäksben, som slutas litet framom ögats 
frambrädd. ÖOygonen stora, innehålles 33 eller nära 4 
gånger i det långa hufvudets längd, och hafva inga 
täckhinnor. Hufvudet ofvan med en låg kam från nos- 
spetsen till nacken. Näsborrarna dubbla, tättsittande 
mellan nässpetsen och öfra ögonbrädden. Gälöppnin- 
garna mycket stora, sträcka sig fram midt under ögat; 
gälstrålarna kring 12—413 mycket korta. Tänder yt- 
terst fina längs underbrädden af öfverkäksbenen; under- 
käken är längs hela brädden försedd med en rad tätt- 
stående fina tänder, som äro rigtade något utåt. På 
mellankäksbenen märkas knappt tänder, och ännu mindre 
på den ytterst lilla tungan; men på de smala gom- 
benen sitter en rad af ytterst fina tänder och längs 
flygelbenen ett smalt fält af dylika. Gälbågarna ha, 
på den åt munnen vända sidan, långa borstlika ut- 
skott, som vanligt hos sillfiskarna, och på svalgbenen 
sitta aflånga fält med kardlika tänder. Fjällen ytterst 
