540 TORSK-FISKAR. 
b) grönaktig eller olivfärgad: kallas grästorsk, eler, i 
Norge, Tarretorsk. ÅSscaAn t. 4. 
c) röd och prydd med röda fenor: kallas Bergtorsk, 
vid Götheborg. Hit hörer Gadus ruber Hours. 
Göth. Nya Handl. IV. 31 med fig. Hit kan äfven 
föras ÅsSscan. f. 5. 
d) svart eller svartaktig. Kallas Svarttorsk, vid Ystad. 
Anm. Den olika färgen skall, efter fiskarenas öfverensstäm- 
mande uppgifter, bero af den olika beskaffenheten af 
de födoämnen, hvaraf fisken lefver, och dessa äro olika 
på olika botten. Tångtorsk eller Grästorsk (b) uppe- 
håller sig om sommaren på gräsbotten och får der, 
inom kort tid, den nämda färgen. Den röda Berg- 
torsken (c) finnes under sommaren på bergbotten och 
har deraf sitt namn. Inom få dagar säges han kunna 
bli röd. Efter Julen, då han går på djupet, blir han grå. 
LACEPEDE XI. supplém. p. 159 o. f. har "efter NOEL 
också upptagit, som skild art, en Gadus ruber, som 
NotÉL funnit i stor mängd vid nordvestra kusterna af 
Skottland. Han menar att den der kallas Rock-code 
(Gade-rocher) för fastheten i dess kött. Detta är ej 
fallet; namnet är det samma som bergtorsk, hvarmed 
han belägges i Bohuslän, der han äfven finnes i mängd 
och der han så kallas för sitt uppehålls ställe på och 
kring skären. Med denna har södra Östersjöns Svart- 
torsk det gemensamt att begge äro smärre till växten, 
fasta och hvita i köttet och förträffliga i smaken. 
Vistelseort och lefnadssätt; Denna är den allmän- 
naste i sitt slägte, så väl i Nordsjön och Kattegat som 
i Sundet och Östersjön. På sistnämnde ställe träffas 
han ännu i mängd upp vid Oland och Gottland, och 
han går ännu längre upp och finnes så väl i Stock- 
holms skärgård, som vid Finland och Liffland; men 
han blir der småningom mindre och träffas sällan i 
större stim. I södra delen af Östersjön, der han mer 
talrikt förekommer, är han i allmänhet något större. 
I Sundet och södra Kattegat träffas han allmänt; tal- 
rikast och störst är han dock i Nordsjön längs kusterna 
