546 TORSK-FISKAR. 
fenan högst, spetsig, har 12 strålar, 1:sta räcker halfvägs 
till spetsen; 5:te och 6:te längst, bilda spetsen; sista helt 
liten, otydlig; 2:dra ryggfenan i brädden bågböjd har 
20 strålar, 41:sta helt kort; 3:dje ryggfenan är baktill 
snedt, nästan vertikalt afskuren, består af 20 strålar. 
1:sta analfenan har nästan samma form som 2:dra 
ryggfenan, med bågböjd brädd, men är längre och be- 
står af vid pass 30 (29—31) strålar; 2:dra Analfe- 
nan motsvarar både ull form och läge; 3:dje rygg- 
fenan, har tvärt afskuren brädd och 20 strålar, hvaraf 
1 ganska liten.  Bröstfenan har 18 strålar; Bukfenan 
6 strålar, slutar sig i en lång spets, som bildas af 
1:sta och 2:dra strålen. Stjertfenan tvär. Båda anal- 
fenorna äro märkbart högre än de 2 motsvarande rygg- 
fenorna.  Analöppningen ligger långt fram under fram- 
brädden eller (som jag äfven sett), under 3:dje strålen af 
främsta ryggfenan. Färgen gråblek nedull ljusare; alla 
fenorna mörkare, och stjertfenan äfvensom de bakersta 
rygg- och analfenorna med svartaktig bräm; en större 
svart fläck på bröstfenans rot. Membr. branchiost. 
med fri kant under svalget, och der föga utskuren 
bildar en slapp båge. Tänderna: på mellankäksbe- 
nen bilda de en bred karda, med den yttersta raden 
störst (stor); Underkäkens tandkarda smalare, bakåt 
än mer afsmalnande, utgöres hufvudsakligen af en stor 
tandrad, lika stor med den yttersta ofvan, utanför hvil- 
ken Jigga smärre tänder, äfvensom en och annan smärre 
innanför. — Storlek: Stockholmska Musei- exemplaret, som 
jag haft tillfälle att se och beskrifva, håller i längd 424 
tum och i största höjd 3 t. 7 lin. 
Vistelseort och lefnadssätt: Bredtorsken för ökalelt 
mer sällan vid Skandinavien, och så vidt jag vet, hafva 
hittills blott två exemplar deraf blifvit tillvaratagna: det 
första, som fångades vid Fiskebäckskil i November 4836, 
förvaras på Museum 1 Stockholm, och det andra, som 
togs af Herr Mam i Askimsfjorden af Götheborgs skär- 
