558 TORSK-FISKAR. 
fenans längd, hon börjar midt öfver början af 2:dra 
analfenan, är längre än de båda föregående tillsammans 
och har en slappt bågböjd brädd. — Främre anallenan, 
som börjar långt fram, är längst af alla, sträcker sig långt 
tillbaka och har en temligen rät brädd. Nära bakom denna 
börjar 2:dra analfenan och sträcker sig nära stjertfenans 
rot.  Stjertfenan tvåklufven. Analöppningen ligger långt 
fram, framom början af främsta ryggfenan. Bröst- och 
bukfenorna, som vanligt. Sidolinien mörk, löper parallelt 
med ryggen och således temligen rät. Fjällen tunga, 
lätt affallande, medelmåltigt stora. Färgen: ryggen blå- 
grå, sidorna ljusare, hakan hvit, rygg och sidor beströdda 
med små svarta punkter. Iris ljust guldgul. Fenorna 
mörka, främre anallenan svartaktig med hvitt band långs 
roten. Bakre delen af tungan och svalget, samt gäl- 
locken på insidan svarta. Vertebrerna 56. — Medel- 
storleken är efter Risso 0,360 ungefär 144 tum. Vid 
Norge är samma förhållande; den är från 410 till 48 
tum lång. 
Vistelseort och lefnadssätt: Kolmule-hvitlingen är 
en Medelhafsfisk, som enligt Risso förekommer vid 
Nizza under alla årstider på medelmåttiga djup, och 
som äfven är stannfisk på flera ställen vid Skandina- 
viens kuster. D:r Laur. Esmwark har funnit honom i 
Christiania fjorden, der han ”förekommer temligen tal- 
rikt under namn af Kulmund, Sper och Öien- Paal;” 
och Adj. v. Dösen fann hovom vid Bergen, der han 
fångas hela året om och är äfven der känd af fiska- 
rena under egna namn Kulmule eller Kulmun. Också 
vid Glesvär omtalades han under namn af Kolmule. 
Han drages der på krok på ett djup af 8$0—100 
famnar. ”Enligt fiskarenas vid Bergen utsago, går han 
aldrig upp på grundare vatten och fås alltid blott spar- 
samt.” Enligt Risso leker han om våren, ty då är 
honan full med rom. Köttet, oaktadt föga fast, har 
en god smak (Risso). 
